Справа № 823/1407/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1407/17 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И Л А:

13.09.2017 у Черкаський окружний адміністративний суд звернулось сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» з позовом про визнання протиправним та скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач) від 26.10.2015 №1395.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким позові вимоги задовольнити. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Скаржник наголошує на тому, що оскаржуваний висновок не відповідає вимогами чинного законодавства, встановлених стандартів, норм і правил, оскільки порушує право позивача на сплату погодженого та очікуваного розміру орендної плати за користування землею. Крім того, технічна документація стосовно якої проведена експертиза замовлена не уповноваженою особою, що на думку скаржника є достатніми підставами для скасування постанови суду першої інстанції.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою, Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області подано відзив, зі змісту якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято вірне та обґрунтоване рішення, а отже підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі клопотання Вознесенської сільської ради та завдання на розробку технічної документації ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розробив технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, загальною площею 34,0241 га під господарськими будівлями та дворами, яка розташована в адмінмежах Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

26.10.2017 складений та погоджений в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області А.А. Мірзоєвим висновок державної експертизи землевпорядної документації, у пункті 11 якого зазначено, що представлена технічна документація відповідає вимогам земельного законодавства та діючих нормативно-методичних документів з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, встановленим нормам і правилам та оцінюється позитивно.

Не погоджуючись із вказаним висновком, оскільки порушує право позивача на сплату погодженого та очікуваного розміру орендної плати за користування землею, вважаючи його таким, що порушує законні права та інтереси позивача, останній звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржуваний висновок про погодження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, складений відповідно до вимог чинного законодавства, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Земельного Кодексу України - землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

У ст. 201 Земельного Кодексу України передбачено, що грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення, грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку землі» нормативна грошова оцінка проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

За приписами статті 15 Закону України «Про оцінку землі» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом. Підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.

Частинами 1 та 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» визначено, що державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов'язковій державній експертизі підлягає технічна документація з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

В силу положень ст.32 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» державна експертиза проводиться шляхом розгляду документації та матеріалів, а за необхідності - шляхом проведення обстежень у натурі (на місцевості).

При проведенні державної експертизи досліджуються, перевіряються, аналізуються та оцінюються:

- питання дотримання вимог законодавства та встановлених стандартів, норм і правил при прийнятті проектних рішень;

- відповідність передбачених документацією і матеріалами заходів завданням на проектування, вимогам раціонального використання та охорони земель, а також дотриманню законних прав та інтересів власників земельних ділянок та землекористувачів, держави і суспільства;

- еколого-економічна ефективність проектних рішень щодо запобігання їх негативного впливу на стан земельних ресурсів, суміжні земельні ділянки, ландшафт.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи.

Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об'єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки.

Якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується. У разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих» питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок.

Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язково: державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансуванню робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується. Негативна оцінка об'єкта державної експертизи повинна бути всебічно обґрунтована відповідно до вимог законодавства, встановлених стандартів, норм і правил.

Надаючи правову оцінку наведеним нормам Законодавства та встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судова колегія наголошує, що передумовою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст.. 15 Закону України «Про оцінку землі»).

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом апеляційної інстанції, оцінка землі була проведена на підставі клопотання Вознесенської сільської ради адресованого в.о. директора ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Добровольському П.М., тобто на підставі клопотання, а не рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, як того вимагає Закон України «Про оцінку землі».

Крім того, у вказаному клопотанні відсутні жодні ідентифікуючи ознаки земельної ділянки щодо якої необхідно провести оцінку, зокрема відсутній кадастровий номер та невірно зазначено цільове призначення земельної ділянки.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» - оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності і суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Однак, в порушення наведеної норми Закону, в матеріалах справи відсутній договір між суб'єктом оціночної діяльності, суб'єктом господарювання та замовником оцінки.

Таким чином, у суб'єкта оцінки була відсутня підстава для проведення такої оцінки земельної ділянки.

Під час судового засідання 16.01.2018 року представник відповідача не змогла пояснити причину відсутності договору оцінки майна, як і не змогла пояснити чому оцінка землі відбулась на підставі клопотання Вознесенської сільської ради, а не рішення органу виконавчої влади.

Окрему увагу слід приділити «Завданню на розробку технічної документації» (а.с. 15), так, зокрема, вказане завдання погоджено заступником директора ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» В.І. Коновалом, без дати його погодження; затверджено головою Вознесенської сільської ради Денисенко В.І., без дати його затвердження; незазначені підстави для виконання робіт, зокрема дата та номер договору; відсутні вихідні данні; не вірно зазначено цільове призначення земельної ділянки.

Крім того варто зазначити, що відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Пунктом 6 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» визначено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади щодо передачі у власність або користування земельних ділянок за межами та в межах населеного пункту, а саме: Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, у власність або у користування у межах селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культура лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої и статті: індивідуального дачного будівництва.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що Вознесенська сільська рада не є розпорядником земельної ділянки, а отже і не може бути замовником технічної документації.

Разом з тим, відповідно до статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що технічна документація, замовлена Вознесенською сільською радою, а не Золотоніською районною державною адміністрацією (як орендодавцем), що є порушенням Законодавства України.

Підтвердженням даного факту є те, що земельна ділянка розміщена за межами населеного пункту, а отже, відповідно до Земельного кодексу України розпорядником, тобто особою, на яку покладено Державою функції власника є Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, оскаржуваний висновок не відповідає вимогами чинного законодавства, встановлених стандартів, норм і правил. Крім того, технічна документація стосовно якої проведена експертиза замовлена не уповноваженою особою, що на думку скаржника є достатніми підставами для скасування постанови суду першої інстанції.

З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що оцінка земельної ділянки проведена із порушенням вимог чинного законодавства, а отже висновок Державної експертизи землевпорядної документації Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 26.10.2015 №1395, який було складено на підставі даної оцінки, підлягає скасуванню.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року, зазначене судове рішення підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року - скасувати, та прийняти нову, якою позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Державної експертизи землевпорядної документації Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 26.10.2015 №1395.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» у відшкодування витрат по сплаті судового збору 3360 (три тисячі триста шістдесят) грн.

Повний текст постанови складено « 05» березня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.