Справа № 223/416/17
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 223/416/17
Провадження номер: 2-а/223/2/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вугледарського міського суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області, третя особа: Державне підприємство Донецька вугільна енергетична компанія, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що він з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року перебував у трудових відносинах з ВП шахта Трудівська ДП «ДВЕК» та працював на посаді гірничого робітник підземного 3 розряду, прохідником підземним 4, 5 розрядів з повним робочим днем під землею. Позивач 22.02.2017 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак відповідач рішенням №206 від 23 лютого 2017 року відмовив в призначенні пенсії у звязку з тим, що до пільгового стажу зараховано лише період роботи з 02.04.2002 року по 22.02.2017 року на ВП шахта «Південнодонбаська №3» ДП «ДВЕК». Однак, до пільгового стажу відповідачем не зараховано період роботи позивача в пільгових умовах з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року на ВП шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК», оскільки зазначене підприємство фактично знаходяться на непідконтрольній українській владі території та реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території не здійснювались, тому встановити факт роботи на цьому підприємстві неможливо та не має підстав прийняти до уваги довідку, що підтверджує пільгові умови праці, видану підприємством, розташованим на території, що не контролюється українською владою, у звязку з неможливістю перевірити достовірність даної довідки. При цьому при зверненні з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надав відповідачеві всі необхідні документи для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме, трудову книжку, що містить всі необхідні записи для визначення права на пенсію на пільгових умовах.

Тому, ОСОБА_1 просив суд визнати дії відповідача, а саме, рішення від 23.02.2017 року №206 про відмову в зарахуванні до пенсійного стажу період роботи на ВП шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року за спеціальністю учень гірничого робітника підземного, гірничий робітник підземний третього розряду, прохідник підземний четвертого розряду, прохідник підземний пятого розряду з повним робочим днем під землею в шахті, а також дії щодо відмови в призначенні пенсії неправомірними, такими, що порушують законні права та інтереси позивача, зобовязати відповідача зарахувати зазначений період до пільгового пенсійного стажу та призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах з часу виникнення права, а саме, з 22.02.2017 року, стягнути з відповідача витрати повязані з розглядом даної справи.

В судовому засіданні усною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про виключення зі складу осіб, які приймають участь у розгляді даної адміністративної справи, третьої особи Державне підприємство «Донецька вулільна енергетична компанія».

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові. Зазначила, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж особи є трудова книжка, яка була надана позивачем при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому щодо спірного періоду на додаток до трудової книжки відповідачу було надано уточнюючу довідку про особливий характер роботи та умови праці, яка містять всі необхідні відомості для призначення такої пенсії. Зауважила, що неможливість перевірити відповідачем достовірність зазначеної довідки, оскільки підприємство на даний час розміщено на тимчасово окупованій території України, не повинно порушувати законних прав позивача на пенсійне забезпечення, гарантованих Конституцією України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію свого представника.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнав, посилаючись на раніше надане до суду письмове заперечення. Пояснив, що ОСОБА_1 не було зараховано до пільгового стажу спірний період роботи, оскільки останнім було надано уточнюючу довідку, видану підприємством, яке не перереєструвалось з території, що не контролюється українською владою, а тому не може вважатись достовірною. Здійснення перевірки достовірності даних наведених у зазначеній довідці є неможливим, оскільки підприємство та його архіви знаходяться на території, де українська влада не здійснює свої повноваження. Щодо стягнення судового збору, зауважив, що кошти для сплати судового збору з відповідача не було закладено в бюджет Пенсійного фонду України на 2017 рік, а тому стягнення судового збору з управління є неприпустимим та суперечить вимогам законодавства.

Суд, заслухавши думки позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Позивач звертався до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком від 22 лютого 2017 року, однак йому було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Рішенням №206 від 23 лютого 2017 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не має необхідного пільгового стажу роботи і набуде право на пенсію 11 квітня 2022 року. При розрахунку стажу відповідачем було встановлено, що заявник має 20 років 1 місяць 17 днів загального стажу, пільговий стаж заявника становить 14 років 10 місяців 12 днів. Однак до пільгового стажу відповідачем не зараховані період роботи позивача в пільгових умовах з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року на ВП «Шахта Трудівська», у звязку тим, що не було прийнято до уваги довідку №1298/05 від 28.11.2014 року, оскільки дата видачі і номер довідки має виправлення, а зазначене підприємство фактично знаходяться на непідконтрольній українській владі території, тому встановити факт роботи на цьому підприємстві неможливо та не має підстав прийняти до уваги документу виданого підприємством, розташованому на території, що не контролюється українською владою у звязку з неможливістю перевірити достовірність наданої довідки уточнюючої пільговий характер роботи позивача (а.с.11, 12).

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серії А С №456619 від 15 грудня 1999 року, останній працював:

- з 04.11.1996 року по 17.12.1996 року учнем гірничого робітника підземного з повним робочим днем в шахті на ВП шахта «Трудівська»;

- з 17.12.1996 року по 06.04.1998 року гірничим робітником 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ВП шахта «Трудівська»;

- з 06.04.1998 року по 25.06.1998 року прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ДВАТ шахта «Трудівська»;

- з 25.06.1998 року по 10.06.1999 року прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ДВАТ шахта «Трудівська»;

- з 10.06.1999 року по 26.04.2002 року прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ДВАТ шахта «Трудівська» (а.с. 6-8).

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджено, що позивач у періоди роботи з 04.11.1996 року по 16.12.1996 року, з 17.12.1996 року по 05.04.1998 року, з 06.04.1998 року по 12.05.1998 року, з 13.05.1998 року по 24.06.1998 року та з 25.06.1998 року по 26.04.2002 року працював на ВП шахта «Трудівська» підземним гірничим робітником з повним робочим днем в шахті, на посадах, які належать до Списку №1 розділу 1 підрозділу 1 (а.с. 9).

Як вбачається Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1, до спец стажу позивача за 2000 2002 роки зараховано 2 роки 3 місяці 26 днів роботи на ДВАТ шахта «Трудівська».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ВП «шахта «Трудівська» ДП , вулиця раціоналізаторів, будинок 36 (а.с. 32-34).

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 78 КАС України, відповідачем не оспорюється та не підлягає доказуванню періоди роботи позивача на ВП шахта «Трудівська», оскільки кожна зі сторін посилається на зазначений період як в досліджених письмових доказах, так і при наданні суду усних пояснень. Однак, спірним є питання чи підтверджують надані позивачем документи, а саме, трудова книжка та уточнююча довідка, пільговий характер роботи позивача у зазначений період та відповідно чи підлягає даний період зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1, тому, саме зазначені питання підлягають дослідженню судом при вирішенні справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин,- за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За приписами п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Тобто, розповсюдження даної постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Як встановлено в судовому засіданні позивач у період роботи з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року у ВП шахта «Трудівська», згідно даних трудової книжки серії серії А С №456619 від 15 грудня 1999 працював з повним робочим днем в шахті на посадах, які належать до Списку №1 розділу 1 підрозділу 1. Тобто трудова книжка позивача містить записи про роботу у зазначені спірний період повний робочий день під землею на шахті, що дає останньому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Більше того, частина спірного періоду, а саме, 2 роки 3 місяці 26 днів роботи на ДВАТ шахта «Трудівська» у 2000-2002 роках, згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, вже віднесено відповідачем до спец стажу ОСОБА_1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Окрім того, період роботи ОСОБА_1 з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року у ВП шахта «Трудівська», необхідно відзначити, що як записами з трудової книжки позивача, так і довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджується факт роботи ОСОБА_1 на вищезазначеному підприємстві повний робочий день на підземних роботах та на посадах, які належать до Списку №1 розділу 1 підрозділу 1, що дає останньому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Більше того, враховуючи, що підприємство, де працював позивач у спірний період, розташовано на тимчасово окупованій території України, останній з обєктивних та незалежних від нього причин не має можливості отримати ні повторну довідку уточнюючу характер його роботи у зазначений період, ні звернутись до підприємства з метою усунення недоліків заповнення даної довідки, які визначає відповідач в своїх запереченнях, а також ОСОБА_1 не має можливості отримати будь-які інші документи щодо атестації його робочого місця на ВП шахта «Трудівська».

При цьому, суд вважає необхідним відзначити, що посилання представника відповідача, щодо не можливості зарахування до спеціального стажу роботи позивача вищезазначеного періоду роботи у звязку неможливістю здійснення акту зустрічної перевірки пільгового стажу роботи, перевірити достовірність наданої позивачем уточнюючої довідки, отримання копій первинних документів, які підтверджують пільговий характер роботи, а також неможливість отримання документів, що підтверджують атестацію робочих місць, оскільки підприємство знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, критично сприймається судом, оскільки зазначені обставини не можуть порушувати право позивача на отримання пенсії та порушувати гарантовані останньому статтею 46 Конституції України право на соціальний захист особи, зокрема права на пенсію, що є основним джерелом існування та має забезпечувати необхідний особі рівень життя.

З урахуванням викладеного, наявні усі підстави для зарахування позивачу до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на ВП шахта «Трудівська» Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року, а тому вимоги позову у цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відмову відповідача в призначенні пенсії ОСОБА_1 слід визнати неправомірною, а рішення №206 від 23 лютого 2017 року про відмову в зарахуванні до пенсійного стажу періоду роботи на ВП шахта «Трудівська» Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року, скасувати.

Стосовно позовних вимог в частині зобовязання відповідача здійснити призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд виходить з наступного.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Так, у відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької областімає виключну компетенцію в питаннях призначення пенсіїособі.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення відповідача прийняте без повного зясування обставин справи та інших документів наданих позивачем.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст. 9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

З урахуванням дискреційних повноважень ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької областіна прийняття рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,та визначення підстав, за яких призначається даний вид пенсії або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вважає необхідним зобовязати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 22 лютого 2017 року №206, з зарахуванням до пільгового стажу зазначеного періоду роботи на ВП шахта «Трудівська» Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія.

Як вбачається з квитанції №0.0.799289628.1 від 04 липня 2017 року ОСОБА_1 сплатив 640,00 гривень судового збору за подання до суду даного адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в їх значній частині, а даний адміністративний позов останнім було подано до суду виключно у звязку з діями відповідача, які судом визнано неправомірними, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. ст. 14, 62, 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній»,ст. ст. 2, 3, 6, 7, 9, 72-78, 241-247, 251-252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області в призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області №206 від 23 лютого 2017 року про відмову в зарахуванні до пенсійного стажу періоду роботи на ВП шахта «Трудівська» Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на ВП шахта «Трудівська» Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія з 04.11.1996 року по 26.04.2002 року.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 22 лютого 2017 року, з зарахуванням до пільгового стажу зазначеного періоду роботи на ВП шахта «Трудівська» Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія.

Стягнути з ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікацій номер НОМЕР_1, витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку і подана в апеляційну інстанцію через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_5