Справа № 826/13239/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 березня 2018 року № 826/13239/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БДФ»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.08.2016 №, №, №7,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БДФ» (надалі - позивач, ТОВ «БДФ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.08.2016 №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2016 відкрито провадження у справі.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою Суду від 18.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.06.2017.

Розгляд справи відкладався, у зв'язку з необхідністю отримання додаткових доказів для правильного вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідача про порушення ТОВ «БДФ» податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій з товариством з обмеженою відповідальністю «Гольд-Фактор» (далі - ТОВ «Гольд-Фактор»), не відповідають дійсності. Посилався на наявність належним чином складених первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій з даним контрагентом у періоді, що перевірявся. За наведених обставин позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати.

23.02.2018 позивач звернувся із заявою про виправлення описки, в якій зазначив, що ним було допущено помилку в прохальній частині позову, через що просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № від 15.08.2016 року.

Вказана заява не стосується виправлень в процесуальні документи суду, а отже розцінена Окружним адміністративним судом м. Києва як заява про зміну предмету позову та, враховуючи невідповідність даної заяви положенням ч.7 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва вказану заяву до розгляду не прийняв та вважає за необхідне її повернути заявнику.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування правомірності висновків податкового органу та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення посилався на неналежно складені первинні документи. За таких обставин, відповідач зазначає, що господарські операції позивача з даним контрагентом не мали реального характеру. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним.

Судом вирішено розглядати справу в порядку письмового провадження згідно положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів, а рішення постановлене з урахуванням п. 10 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «БДФ» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства під час проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Гольд-Фактор» за період з 01.06.2014 та 31.07.2014.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «БДФ»:

- пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 157 112,00 грн.;

- пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 120 287,00 грн. та завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за серпень 2014 року на суму 54 281,00 грн.

За наслідками перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 28.07.2016 №124/26-15-14-07-02-38291428 та прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 15.08.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 196 390,00 грн., у тому числі: 157 112,00 грн. - за податковими зобов'язаннями, 39 278,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

від 15.08.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 150 359,00 грн., у тому числі: 120 287,00 грн. - за податковими зобов'язаннями, 30 072,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

від 15.08.2016 №7, яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 54 281,00 грн.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 15.08.2016 № ТОВ «БДФ» оскаржило його до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 1 розділу І Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно пункту першого статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій.

Відповідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як вбачається з акта перевірки ГУ ДФС у м. Києві від 28.07.2016 №124/26-15-14-07-02-38291428 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між ТОВ «БДФ» та ТОВ «Гольд-Фактор» за договорами про поставку обладнання від 16.06.2014 №16/06-14, від 18.06.2014 №18/06-14, від 19.06.2014 №19/06-14, від 23.06.2014 №23/06-14, від 26.06.2014 №26/06-14, від 02.07.2014 №02/07-14.

Так, контролюючим органом зазначено, що директором та засновником ТОВ «Гольд-Фактор» станом на 28.07.2016 значиться ОСОБА_1. По ТОВ «Гольд-Фактор» за №0000202 внесеного до ЄРДР 09.10.2015 внесено кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України. СУ КР ГСУ ФР ДФС України надано свідчення про смерть громадянина ОСОБА_1 від 10.03.2008.

Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про те, що документально оформлені операції в 2014 році між ТОВ «БДФ» та ТОВ «Гольд-Фактор» не мали реального характеру.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «БДФ» (покупець) та ТОВ «Гольд-Фактор» (постачальник) укладено типові договори про поставку обладнання від 16.06.2014 №16/06-14, від 18.06.2014 №18/06-14, від 19.06.2014 №19/06-14, від 23.06.2014 №23/06-14, від 26.06.2014 №26/06-14, від 02.07.2014 №02/07-14, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити товар на умовах, визначених цим договором.

На підтвердження виконання договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договорів про поставку обладнання від 16.06.2014 №16/06-14, від 18.06.2014 №18/06-14, від 19.06.2014 №19/06-14, від 23.06.2014 №23/06-14, від 26.06.2014 №26/06-14, від 02.07.2014 №02/07-14, видаткових накладних, рахунків-фактури, специфікацій до договору, податкових накладних, виписок по особових рахунках.

Суд ознайомившись із вказаними документами встановив, що всі договори про поставку обладнання від 16.06.2014 №16/06-14, від 18.06.2014 №18/06-14, від 19.06.2014 №19/06-14, від 23.06.2014 №23/06-14, від 26.06.2014 №26/06-14, від 02.07.2014 №02/07-14, специфікації до договорів та податкові накладні підписані директором ТОВ «Гольд-Фактор» - ОСОБА_1.

Окрім того, видаткові накладні та рахунки-фактур підписані невідомою особою, без зазначення обов'язкових реквізитів як ПІБ та посади.

Суд наголошує, що матеріали справи містять протокол допиту свідка від 12.10.2015, а саме, ОСОБА_2.

Так, згідно свідчень ОСОБА_2 її колишній чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказане підтверджується свідченням про смерть від 10.03.2008, копія якого міститься в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, а також правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах Верховного Суду України від 12.04.2016 №826/17617/13-а, від 22.11.2016 №826/11397/14, від 14.03.2017 №826/757/13-а, суд, системно проаналізувавши викладене, вважає зазначені господарські операції такими, що фактично не здійснювалися, а надані позивачем до суду первинні документи такими, що складені з метою штучного формування податкового кредиту та валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Гольд-Фактор».

З урахуванням того, що по справі встановлено відсутність реальності здійснення господарських операцій та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність донарахування йому грошових зобов'язань по податку на прибуток і застосування штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 15.08.2016 №.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович