Справа № 363/4008/17
Суддя: Рудюк О. Д.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"13" лютого 2018 р. Справа № 363/4008/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участі секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вишгородського об'єднання управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона 20 червня 2017 року звернулась із заявою до Вишгородського об'єднаного управління ПФУ Київської області, де вона перебуває на обліку і отримує пенсію, як інвалід 2 групи загального захворювання відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про переведення її на інший вид пенсійного забезпечення - на пенсію, як інваліда другої групи на підставі ч. 9 ст. 86 ЗУ від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» № 1697-VI.

Листом від 29 червня 2017 року № 121/Д-01 Вишгородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області позивачу повідомлено про відмову у задоволенні її прохання та відмовлено у призначенні пенсії на підставі ч. 9 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1697-VI від 14 жовтня 2014 року. Підставою для такої відмови, як зазначено Управлінням у листі є те, що відповідно до ч. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» та деяких інших законів України, а тому з 01 червня 2015 року органами Пенсійного фонду України відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» не призначаються.

Позивач з 23 травня 2000 року працює на прокурорських посадах в органах прокуратури України, зокрема, на посадах: помічника, старшого помічника прокурора м. Києва, прокурора та старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області, Дніпровської екологічної прокуратури та Генеральної прокуратури України.

На час звернення позивача до відповідача із заявою про переведення її з одного виду пенсії на інший по інвалідності діяв новий ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року, та регулює і на даний час правовідносини, що стосуються питань призначення, перерахунку та виплати пенсій працівникам органів прокуратури.

Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, оскільки суттєво обмежують та звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод позивачки на соціальний захист і належне забезпечення, гарантовані їй як Конституцією, так і іншими законами України.

На підставі викладеного, позивач просить визнати протиправними дії Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 29 червня 2017 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до вимог ч. 9 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1697-VII та зобов'язати Вишгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 з 01 липня 2017 року пенсію по інвалідності у відповідності до вимог ч. 9 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІ, згідно поданої нею заяви від 20 червня 2017 року, та забезпечити виплату заборгованості, що виникне на день такого переведення з одного на інший вид пенсійного забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року позовну заяву залишено без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

06 листопада 2017 року ОСОБА_1 усунула недоліки вказані в ухвалі суду від 20 жовтня 2107 року шляхом подання копії позовної заяви з додатками для відповідача.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2017 року по справі відкрито скорочене провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08 грудня 2017 року по справі призначено судове засідання на 13 лютого 2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та пояснив, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний Банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року не скасовано, його положення (у частині, що стосуються спірних правовідносин) не визнано неконституційними, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій ,у тому числі спеціальних, прийнято не було, то відповідно. З вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року.

Позивач звернувся до Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший після 01 червня 2015 року, тому управління правомірно відмовило позивачу у переході на пенсію по інвалідності відповідно до вимог ЗУ «Про прокуратуру».

На підставі викладеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

ОСОБА_1, з 23 травня 2000 року працює на прокурорських посадах в органах прокуратури, та на даний час займає посаду прокурора відділу інформаційно-аналітичної роботи управління організаційного забезпечення Єдиного реєстру досудових розслідувань у Генеральній прокуратурі України, відповідно до Наказу № 16149 від 07 жовтня 2015 року, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1.

Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0643467 виданої 22 лютого 2017 року Центральною МСЕК, ОСОБА_1 являється інвалідом другої групи з 22 лютого 2017 року довічно.

20 червня 2017 року, ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про переведення її на інший вид пенсійного забезпечення - на пенсію, як інваліда другої групи на підставі ч. 9 ст. 86 ЗУ від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» № 1697-VI.

Листом № 121/д-01 від 29 червня 2017 року, Вишгородське об'єднане Управління пенсійного фонду України Київської області зазначило, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам другої групи згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч. 5 розділу 3 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний Банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України (положення п. 5 розділу 3 визнано таким, що не відповідає Коснтитуції України (є неконституційним) в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року). Відтак з 01 червня 2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії, зокрема відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» не призначаються.

17 серпня 2017 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся із Скаргою до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Київській області на дії та рішення Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Листом № 817/Д-01 від 19 вересня 2017 року Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області зазначило, що звернення ОСОБА_1 від 20 червня 2017 року розглянуто Вишгородським управлінням Пенсійного фонду України Київської області відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» і за результатами розгляду листом 29 червня 2017 року № 121/д-01, надана письмова відповідь про відсутність підстав для переведення на інший вид пенсії. З 01 червня 2015 року згідно п. 5 Прикінцевих положень ЗУ від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема, відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» втратила чинність. Отже, підстави для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із ч. 9 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1679-VII, прокурорам, визнаним інвалідами першої або другої групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1679-VII, пенсія призначається в розмірі 60 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Частиною 6 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1679-VII передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію відповідно до цієї статті Закону, зараховуються час роботи на посадах стажистів, помічників і старших помічників прокурорів а також прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього ж Закону.

Згідно ч. 11 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1679-VII, встановлено, що прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Частиною 13 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1679-VII вбачається, що пенсії працівникам органів прокуратури призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на те органами (органами Пенсійного фонду України).

Відповідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страхових стаж, заробітну платну (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Посилання відповідача на пункт 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

За Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (частина перша ст. 40).

Відповідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 та ч.1 ст. 58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Отже, ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», ст.ст. 42, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленому Конституцією України порядку.

Здійснюючи розгляд справи суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1,3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 6 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до вимог ч. 9 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1697-VII. Відмова відповідача у призначенні пенсії відповідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 312-VII не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

Крім того, позивач просить суд забезпечити відповідача виплату заборгованості, що виникне на день такого переведення з одного на інший вид пенсійного забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат - є вимогою на майбутнє, яка задоволенню не підлягає, оскільки порушення прав позивача у цій частині ще не відбулось.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 8, ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 42, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 19, 189, 242-246 КАС України,суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 29.06.2017 року щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до вимог частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УП.

Зобов'язати Вишгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_4 з 01.07.2017 року пенсію по інвалідності у відповідності до вимог частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VI, згідно поданої нею заяви від 20.06.2017 року.

В іншій частині в позові відмовити

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складений протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду.

Суддя О.Д. Рудюк