Справа № 825/2389/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2389/17

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді - Дякова В.І.,

за участю секретаря - Лазаренко В.Г.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Чернігівське ОУПФ України, відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління пенсійного фонду України щодо обрахунку пенсії ОСОБА_2, із застосуванням показника середньої плати (доходу) за 2010 рік;

- зобов'язати Чернігівське обєднане управління пенсійного фонду України провести обрахунок пенсії ОСОБА_2, у відповідності до статей 27 і 28 закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та виплачувати в обрахованому розмірі з 26.06.2013.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.12.2017 залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення вказаних недоліків з моменту отримання ухвали.

У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто, позовна заява приведена у відповідність до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 09.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 06.02.2018 вирішено проводити розгляд ї за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01.03.2018 позивач у судове засідання не зявився, у позові зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с. 26-27).

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 23 серпня 2011 року було призначено пенсію як працівнику МВС у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 26.06.2013 позивач почав отримувати пенсію на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач 25.10.2017 звернувся до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою, в якій просив повідомити порядок обрахунку розміру його пенсії.

Листом від 24.11.2017 за вих. № 1340/06/С-7 Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило позивача про те, що при обрахунку розміру його пенсії за віком по Списку № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», органом Пенсійного фонду України було застосовано показник заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік, оскільки первинно пенсію позивачу дуло призначено у 2011 році (а.с. 13-15).

Вважаючи вказану відмову протиправною позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно статті 1 зазначеного Закону особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

За правилами статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії обчислюються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що нормами частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульований порядок переведення з одного виду пенсії на інший в межах саме цього Закону.

Це означає, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої саме цим Законом.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а в заяві від 2013 року просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тобто у цих правовідносинах мало місце призначення пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, а тому, на думку судду, при розрахунку розміру пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010-2012 роки, що помилково не було зроблено відповідачем.

Така ж сама правова позиція викладена Верховним судом України у справах № 21-612а14 та 21-550а14.

Вперше з заявою про призначення пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся до органу Пенсійного фонду у 2013 році. Про те, що обрахунок розміру його пенсії здійснюється відповідачем з порушенням вимог законодавства, позивачу стало відомо з листа відповідача від 24.11.2017.2017 № 1340/06/С-7. До суду зданим позовом позивач звернувся 29 травня 201726.12.2017 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого КАС України, а тому позивачем не порушений строк звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Так, згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню повністю, то суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись статями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління пенсійного фонду України щодо обрахунку пенсії ОСОБА_2, із застосуванням показника середньої плати (доходу) за 2010 рік.

Зобов'язати Чернігівське обєднане управління пенсійного фонду України провести обрахунок пенсії ОСОБА_2, у відповідності до статей 27 і 28 закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та виплачувати в обрахованому розмірі з 26.06.2013.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (просп. Миру, 44, м. Чернігів, 14000, код 40378209) на користь ОСОБА_2 (вул.Старобілоуська,б.14 "в", кв.11, м. Чернігів, 14017, ІПН НОМЕР_1) понесені судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 березня 2018 року.

Суддя В.І. Д'яков