Справа № 484/2634/14-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

06 березня 2018 року

Київ

справа №484/2634/14-а

адміністративне провадження №К/9901/4220/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмову провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю. від 13 жовтня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Семенюк Г.В., Потапчук В.О., Шляхтицький О.І. від 27 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Миколаївського обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідачів вчинити певні дії.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2014 року, яка була залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідачів вчинити певні дії було відмовлено.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2014 року у справі № 484/2634/14-а.

Заява мотивована тим, що довідку про грошове забезпечення за період з липня 2011 року по 01 квітня 2014 року за час проходження служби в військовій частині НОМЕР_1 та витяг із роздавальних відомостей із зазначенням всіх видів грошового забезпечення за період з січня 2012 року по грудень 2013 року включно, ОСОБА_1 отримав 18 травня 2017 року

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2017 року, яку залишену без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2014 року у справі № 484/2634/14-а за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що наведені відповідачем обставини не є істотними у цій справі, не спростовують фактів, які було покладено в основу судового рішення. Крім того, відсутні дані про те, що зазначені обставини не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій просить скасувати ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року, прийняти нову постанову, якою скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року, та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 повністю.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що під час судового розгляду його позовної заяви в нього були відсутні відповідні довідки, судами під час розгляду справи було неповно з`ясовано усі обставини справи.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої та апеляційної інстанції відповідають, а викладені в касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

За правилами частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, за змістом наведеної норми процесуального права, до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06 лютого 2018 року № 816/4947/14 та від 13 лютого 2018 року № 815/756/14.

Встановлені судами обставини справи свідчать, що обставина, яку заявник зазначає, як нововиявлену, а саме те, що йому лише 18 травня 2017 року, тобто після ухвалення судового рішення у справі, стала відома інформація про сплату ним з щомісячної додаткової грошової винагороди єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 2,6 % від всього грошового забезпечення, існувала під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час розгляду справи в апеляційному порядку, а отже могла бути відома заявнику. Крім того, під час розгляду справи позивач міг звернутися до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме витягу із роздавальних відомостей із зазначенням всіх видів грошового забезпечення за період з січня 2012 року по грудень 2013 року включно та дізнатися про ці обставини ще у 2014 році.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції, дійшли до правильного висновку, що обставини, зазначені у заяві позивача про перегляд судового рішення у справі, ухваленого по суті позовних вимог, не належать до нововиявлених у розумінні пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк
Судді: М.І. Гриців
Н.В. Коваленко