Справа № 807/2030/17
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2018 року м. Ужгород№ 807/2030/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Цапфел Е.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , представники - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача: Мукачівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області (Свалявське відділення) ,- представник ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (Свалявське відділення) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, яким просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 07.10.2016 року № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення у зв'язку з тим, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не було подано до контролюючого органу звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі за формою №1-РА за липень 2016 року. Проте, на думку позивача податкове повідомлення рішення Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 07.10.2016 року № є незаконним та протиправним та підлягає скасуванню, так як суперечить приписам ст. 18 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР», щодо незастосування до субєктів господарювання , які отримали ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, штрафних санкцій з дати виникнення зобовязання щодо подання такого звіту. Також позивач посилається на рішення Державної регуляторної служби від 04.07.2016 №8 "Про необхідність усунення Міністерством фінансів України порушень принципів державної регуляторної політики згідно з вимогами Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Окрім цього, позивач зазначив, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20.12.2016 №1791-VIII (далі ОСОБА_5 №1791-VIII) скасовано відповідальність за неподання звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних та тютюнових виробів у роздрібній мережі за формою №1-РА, а отже вважає, що до нього не може бути застосована відповідальність, зазначена в оспорюваному податковому повідомленні рішенні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з мотивів наведених у даному адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на адміністративний позов.

Зокрема зазначив, що податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача фінансових санкцій є правомірним, підстави для його скасування відсутні, оскільки позивач не подав до податкового органу звіт щодо обсягів придбання та реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв у роздрібній мережі за формою №1-РА за липень 2016 року . Вважає, що ОСОБА_5 №1791-VIII не має зворотної сили, а отже, його дія не може поширюватися на спірні правовідносини.

30 січня 2018 року, на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що штрафна санкція за неподання до контролюючого органу позивачем ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі за формою №1-РА за липень 2016 року відповідачем не може застосовуватися з дати виникнення зобовязання щодо подання такого звіту. Оскільки пряма норма ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР», передбачає незастосування штрафних санкцій з дати виникнення зобовязання щодо подання такого звіту. Виходячи з наведеного констатує, що застосування санкцій за неподання ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі форма № 1-РА скасоване Законами України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» №1791-VIII від 20 грудня 2016 та "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Відтак просить суд задовольнити адміністративний позов повністю.

21 лютого 2018 року, від представника відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив позивача. Відповідно до яких, зазначено, що хоча і Законом України №1791-VIII внесено вищезазначені зміни до ст.18 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР»,проте такі зміни вступили в дію з 01.01.2017 року, а оскаржуване податкове повідомлення рішення від 07.10.2016 року № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 17000,00 грн. винесено 07.10.2016 року, тобто до вступу в дію вищезазначених змін до ст.18 ЗУ №481/95-ВР. А отже штрафна санкція за неподання до контролюючого органу позивачем ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі за формою №1-РА за липень 2016 року є правомірною та повинна застосовуватися до даного субєкта господарювання. Відтак просить відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Повно та всебічно зясувавши обставини в даній справі, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Мукачівською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області, 22 вересня 2016 року проведено фактичну перевірку додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами ФОП ОСОБА_1 (магазин з кафетерієм с. Голубине, 402). За результатами перевірки було складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами № 000151 від 26.09.2016 року ( а.с.9-10).

Вищезазначеним актом зафіксовано, що в порушення Наказу Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року № 49 та ч. 3 ст. 16 ЗУ від 19.12.1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ФОП ОСОБА_1 не було подано звіт «Про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі» форми 1-РА (далі - звіт форми 1-РА) за липень 2016 року.

На підставі висновків акта перевірки та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПКУ із змінами та доповненнями та згідно ст.17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР» із змінами та доповненнями, відповідач прийняв податкове повідомлення рішення від 07.10.2016 року №, згідно з яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. за несвоєчасне подання звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі. ( а.с.8).

Надаючи правову оцінку вказаному рішенню, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини тринадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі ОСОБА_5 №481/95-ВР) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Приписами статті 1 Закону №481/95-ВР встановлено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону №481/95-ВР, суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Державна фіскальна служба України, в силу положень підпункту 22 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 (далі Положення), здійснює ліцензування діяльності субєктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами.

Суд встановив, що позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отже, згідно з вищевказаною частиною 3 статті 16 Закону №481/95-ВР на нього покладено обов'язок подавати до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом (Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 №49).

Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення" від 11.02.2016 №49 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03.03.2016 за №340/28470 (далі - Порядок №49) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затверджено, зокрема, форму звіту №1-РА "ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі", Порядок заповнення форми звіту №1-РА "ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі", форму звіту №1-РТ "ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі", Порядок заповнення форми звіту №1-РТ "ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі". Вказаний наказ набрав чинності 22.04.2016.

Пунктом 1 розділу 1 Порядку заповнення форми звіту №1-РА встановлено, що звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі (далі - ОСОБА_6) подають субєкти господарювання, які одержали ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.

Відповідно до пункту 2 Порядку заповнення форми звіту№1-РА, звіт в електронній формі подається засобами електронного звязку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, як передбачено для податкової звітності.

Згідно з пунктом 5 Порядку заповнення форми звіту №1-РА, звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, подається до органів ДФС за основним місцем обліку субєкта господарювання.

У свою чергу, як встановив суд та не заперечив позивач, звіт за формою №1-РА за липень 2016 року останнім до органу ДФС не подавились.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 18 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону №481/95-ВР, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (із змінами та доповненнями, далі - Порядок №790).

Відповідно до положень пункту 2 Порядку №790, фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 5 Порядку №790 встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення , зокрема, є акт, складений за результатами відповідної перевірки, яким встановлено порушення, у даному випадку, частиною третьою статті 16 Закону №481/95-ВР.

У своїй заяві позивач також посилається на рішення Державної регуляторної служби від 04.07.2016 №8 "Про необхідність усунення Міністерством фінансів України порушень принципів державної регуляторної політики згідно з вимогами Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", яким запропоновано Міністерству фінансів України внести зміни до наказу Міністерства фінансів України від 11.02.2016 №49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення" в частині скасування подання звітності, передбаченої формами звіту №1-РА "ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" та №1-РТ "ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі".

Відповідно до вимог статті 28 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.09.2003 №1160-IV, рішення уповноваженого органу про необхідність усунення порушень принципів державної регуляторної політики підлягає виконанню органом виконавчої влади, щодо регуляторного акта якого було прийнято це рішення, у двомісячний строк з дня прийняття такого рішення. Виконання органами виконавчої влади рішень уповноваженого органу передбачає підготовку проекту акта про внесення змін до регуляторного акта, щодо якого було прийнято рішення, або про визнання цього регуляторного акта таким, що втратив чинність. У разі підготовки проекту акта про внесення змін до регуляторного акта, щодо якого було прийнято відповідне рішення, цей проект подається у встановленому цим Законом порядку на погодження до уповноваженого органу не пізніш як за п'ять робочих днів до закінчення строку виконання відповідного рішення уповноваженого органу. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про погодження проекту змін рішення уповноваженого органу про необхідність усунення порушень принципів державної регуляторної політики вважається виконаним.

Ураховуючи невиконання Міністерством фінансів України рішення Державної регуляторної служби України у встановлений строк і неоскарження цього рішення відповідним органом виконавчої влади та, виходячи зі змісту повноважень Державної регуляторної служби України, регламентованих частиною сьомою статті 28 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" дія форм звітів №1-РА "ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" та №1-РТ "ОСОБА_6 про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі" та порядків їх заповнення, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 № 49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення" була тимчасово зупинена з 05 вересня 2016 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з актом перевірки, встановлений факт неподання позивачем звіту №1-РА за липень 2016 року. Приймаючи до уваги, що на момент виконання платником податку свого обов'язку щодо подання звітів вищезазначений наказ зупинений не був, суд вважає дії податкового органу щодо проведення перевірки, складання акта перевірки та винесення оспорюваного рішення про застосування штрафних санкцій правомірними.

Щодо посилання позивача на Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20.12.2016 №1791-VIII (далі - ОСОБА_5 №1791-VIII) скасована відповідальність за неподання звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних та тютюнових виробів у роздрібній мережі за формами №1-РА та №1-РТ, суд зазначає наступне.

Дійсно, Законом №1791-VIII статтю 18 доповнено частиною девятнадцятою такого змісту: "Штрафи за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, передбачені абзацом вісімнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовуються до субєктів господарювання, які отримали ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, з дати виникнення зобовязання щодо подання такого звіту".

Пунктом 1 розділу II "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №1791-VIII визначено, що цей ОСОБА_5 набирає чинності з 1 січня 2017 року, крім пункту 8 розділу I цього Закону щодо ставок акцизного податку на алкогольні напої, що підлягають маркуванню марками акцизного податку (зміни до підпункту 215.3.1 пункту 215.3 статті 215), який набирає чинності з першого числа третього місяця з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Проте, враховуючи, що на час виявлення відповідачем спірного порушення та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 07.10.2016 року № НОМЕР_1, Закону №1791-VIII прийнято не було, то у суду відсутні підстави вважати, що приймаючи це рішення відповідач діяв всупереч вимог чинного на той час законодавства.

Тобто, ураховуючи, що до відповідальності у вигляді накладення штрафу, позивача було притягнуто податковим повідомленням-рішенням, яке було прийнято до скасування такої відповідальності, то суд вважає, що норми статті 58 Конституції України до зазначеного рішення застосуванню не підлягають, оскільки питання накладення штрафу було остаточно вирішене повноважним органом до набрання чинності Законом №1791-VIII.

Аналогічна правова позиція зазначена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 у справі №810/628/17.

Аналіз чинного законодавства, наявних у справі матеріалів та фактичних обставин, які склалися на час розгляду справи та ухвалення рішення, дає суду підстави для висновку про безпідставність позовних вимог та необхідність відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 9, статей 73, 74, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі наведеного, суд ,керуючись вимогами ст.2 КАСУ дійшов висновку, що оскаржуване рішення винесено відповідачем у відповідності до чинного законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 242-247 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. В позові ОСОБА_1 до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (Свалявське відділення) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2016 року № НОМЕР_1 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Закарпатський окружний адміністративний суд до Львівського апеляційного адміністративного суду.

СуддяОСОБА_5