Справа № 802/76/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 лютого 2018 р. Справа № 802/76/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Перевертака В.В.

позивача: ОСОБА_1

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1)

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10)

про: визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця. Театральна, 10) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 07 листопада 2015 року по 12 грудня 2017 року.

12 грудня 2017 року на підставі наказу № 212 о/с ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила врахувати відзив на адміністративний позов. Зокрема, зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Так, при прийнятті позивача на службу в поліції останнім складено присягу. Складаючи присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Окрім того, зазначила, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4, був ознайомлений з вимогами службової телеграми НП від 11 лютого 2017 року щодо дотримання вимог транспортної дисципліни під час керування транспортними засобами та зобовязувався не керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Обізнаність ОСОБА_4 щодо недопущення порушень дисципліни та законності, підтверджується підписами у відомостях про ознайомлення з оглядами та доповідними записками Національної поліції України про стан дисципліни та законності.

У відповіді на відзив на адміністративний позов позивач зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 1357 від 22 вересня 2017 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції. Підставою для прийняття зазначеного наказу став висновок службового розслідування від 22 вересня 2017 року. Службове розслідування проводилось за фактом складення на ОСОБА_4 адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відмови останнього проходити медичний огляд. За результатами службового розслідування встановлено, що в діях ОСОБА_4 вбачається наявність дисциплінарного проступку, яка виразилась в ухиленні від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Так, позивач пояснив, що у своїх письмових поясненнях наданих в межах службового розслідування, він зазначив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння тому і відмовився проходити медичний огляд. Коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу, автомобіль не рухався. Однак, працівниками поліції дані пояснення до уваги не були взяті.

Відтак, на думку позивача службове розслідування проведено однобічно, без мети встановлення дійсних обставин, які мали місце 19 вересня 2017 року. Висновок складено з порушенням п. 8.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України. У зв'язку з чим, позивач просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

19 вересня 2017 року о 20.17 год. до відділу служби "102" ОСОБА_5 у Вінницькій області надійшло анонімне повідомлення про те, що по вул. Ганни Морозової в м. Вінниці водій автомобіля ВАЗ 2101 червоного кольору порушує правила дорожнього руху України.

На місце пригоди було направлено наряд поліції "Бастіон 121" в складі: інспектора роти № 1 УПП м. Вінниці ДПП НПУ лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектора роти № 1 УПП м. Вінниці ДПП НПУ лейтенанта поліції ОСОБА_7 Прибувши на місце події, поліцейські побачили автомобіль НОМЕР_1, водій якого намагався здійснити рух заднім ходом, однак поліцейські службовим автомобілем заблокували його.

В ході спілкування з водієм було виявлено, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння. На вимогу поліцейських надати для перевірки документи на автомобіль та посвідчення водія, ОСОБА_4 відмовився, однак предявив посвідчення працівника поліції. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився.

Інспектором роти № 1 УПП м. Вінниці ДПП НПУ лейтенантом поліції ОСОБА_6В відносно ОСОБА_4 в присутності двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектором роти № 1 УПП м. Вінниці ДПП НПУ лейтенантом поліції ОСОБА_10 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

20 вересня 2017 року начальником полковником поліції ОСОБА_11 винесено інформаційну довідку № 2901/12/01-2017 про подію за участю дільничного офіцера поліції сектору превенції Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у якій зазначено, що 19 вересня 2017 року по вулиці Ганни Морозової в м. Вінниці поліцейськими УПП м. Вінниці ДПП НПУ за порушення правил дорожнього руху України було зупинено автомобіль марки ВАЗ 2101 д.з.н. н9545 ВН під керуванням дільничного офіцера поліції сектору превенції Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4, який знаходився поза службою. В ході спілкування з ОСОБА_4 було виявлено, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився. Крім того, в ОСОБА_4 були відсутні документи на право керування транспортним засобом та посвідчення водія. Поліцейськими відносно ОСОБА_4 складено адміністративні матеріали за вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вказаним фактом призначено службове розслідування.

20 вересня 2017 року т.в.о. начальника полковником поліції ОСОБА_12 винесено наказ № 1472 про призначення та проведення службового розслідування.

22 вересня 2017 року т.в.о. начальника полковником поліції ОСОБА_12 винесено наказ № 1357 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, зокрема, за порушення службової та транспортної дисципліни, вимог статей 1, 2, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-1V, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, що виразилось в ухиленні від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння, керуючись статтями 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дільничного офіцера поліції сектору превенції Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 звільнити зі служби в поліції.

12 грудня 2017 року начальником ГУНП у Вінницькій області винесено наказ № 212 о/с про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 відповідно до Закону України "Про національну поліцію" за п. 6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) ч. 1 ст. 77.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ст. 18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

2. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

3. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

4. Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, щодо приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закон України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України". Згідно зі ст. ст. 2, 7 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України унормовано порядок накладання дисциплінарних стягнень.

За змістом вказаної статті, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до частини першої якої з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Як встановлено у судовому засіданні 19 вересня 2017 року о 20.17 год. до відділу служби "102" ОСОБА_5 у Вінницькій області надійшло анонімне повідомлення про те, що по вул. Ганни Морозової в м. Вінниці водій автомобіля ВАЗ 2101 червоного кольору порушує правила дорожнього руху України.

На місце пригоди було направлено наряд поліції "Бастіон 121" в складі: інспектора роти № 1 УПП м. Вінниці ДПП НПУ лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектора роти № 1 УПП м. Вінниці ДПП НПУ лейтенанта поліції ОСОБА_7 Прибувши на місце події, поліцейські побачили автомобіль НОМЕР_1, водій якого намагався здійснити рух заднім ходом, однак поліцейські службовим автомобілем заблокували його.

В ході спілкування з водієм було виявлено, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння. На вимогу поліцейських надати для перевірки документи на автомобіль та посвідчення водія, ОСОБА_4 не надав, однак предявив посвідчення працівника поліції. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився.

У судовому засіданні позивач зазначив, що 19 вересня 2017 року до нього підійшло двоє поліцейських, які повідомили, що прибули за викликом невідомої особи, яка повідомила, про те що по вулиці Ганни Морозової в м. Вінниці дільничний офіцер керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Так, останній зазначив, що поліцейські почали вимагати від нього документи на право керування автомобілем та посвідчення водія, які він їм не надав, оскільки транспортним засобом не керував. Окрім того, зазначив, що відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки не керував транспортним засобом.

У судовому засіданні, судом оглянуто відео з нагрудної камери поліцейського з якого вбачається, що до автомобіля підійшло двоє поліцейських, який стояв з ввімкненим двигуном та фарами, з водійського сидіння якого вийшов ОСОБА_4, з явними ознаками алкогольного спяніння. На вимогу поліцейських надати документи на автомобіль та посвідчення водія ОСОБА_4 їх не надав, натомість предявив посвідчення працівника поліції. При цьому поводив себе зухвало, перебував з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: порушення координації рухів та мови, не зрозуміла та сповільнена мова, виражався брутальною лайкою та намагався вчинити бійку з поліцейськими. За зухвалу поведінку поліцейські на ОСОБА_4 одягнули наручники.

Окрім того, у судовому засіданні ОСОБА_4 щодо зазначених обставини не заперечував.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що ОСОБА_4 порушив Присягу працівника поліції, вимоги ст. 1, 2, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Правил етичної поведінки поліцейських, тобто скоїв вчинок, який дискредитує звання поліцейського Національної поліції України.

Окрім того, позивач у судовому засіданні зазначив, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та постановою Вінницького міського суду від 18 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 про скасування постанови серії АР № 582098 від 19 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП - задоволено та скасовано постанову серії АР № 582098 від 19 вересня 2017 року.

Щодо посилань позивача на зазначені постанови, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

При цьому, право накладати дисциплінарні стягнення відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України віднесено до компетенції відповідача за результатом службового розслідування та не пов'язано з рішенням суду за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В той же час, суд звертає увагу на те, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією порушника дисципліни. Провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Позивач вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, проігнорував вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги працівника поліції, Закону України "Про Національну поліцію", а отже своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, за що передбачена дисциплінарна відповідальність.

Разом з тим, представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4, був ознайомлений з вимогами службової телеграми НП від 11 лютого 2017 року щодо дотримання вимог транспортної дисципліни під час керування транспортними засобами та зобовязувався не керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Обізнаність ОСОБА_4 щодо недопущення порушень дисципліни та законності, підтверджується підписами у відомостях про ознайомлення з оглядами та доповідними записками Національної поліції України про стан дисципліни та законності.

Щодо тверджень позивача, що відповідачем порушено вимоги Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, а саме службове розслідування проведено за два дні та без мети встановлення дійсних обставини, які мали місце 19 вересня 2017 року, суд зазначає наступне.

Абзацом 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту та п. 5.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення (п. 5.2 Інструкції).

Відповідно до п. 5.3 Інструкції, завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що законодавцем чітко визначено строк протягом якого має бути завершено проведення службового розслідування, проте не визначає мінімальний строк проведення службового розслідування. Відтак, службове розслідування проведено у строки визначені Інструкцією та Дисциплінарним статутом.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що в силу положень ч. 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", Законом України "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в нас суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, свідчать про те, що позивачем у справі було допущено грубе порушення службової та транспортної дисципліни, вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України "Про національну поліцію", Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1);

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10).

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 06.03.2018

Суддя Мультян Марина Бондівна