Справа № 826/1413/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 березня 2018 року № 826/1413/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каховка Протеїн Агро»
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві,
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року №ДН0000122,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Каховка Протеїн Агро» (далі - позивач, ТОВ «Каховка Протеїн Агро») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року №ДН0000122, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 40099,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправними та підлягає скасуванню, оскільки воно винесене з порушенням відповідачем податкового законодавства, а саме податковим органом була грубо порушена процедура проведення камеральних перевірок. Зокрема, позивач вказує на те, що за результатами камеральної перевірки відповідачем складено акт №154/26-59-15-01-88 від 07 грудня 2015 року, який в подальшому був скасований контролюючим органом на підставі заперечень позивача, що підтверджується листом за №59140/10/26-59-15-01-66 від 21 грудня 2015 року. Однак, незважаючи на наведені обставини, позивач отримав оскаржуване податкове повідомлення-рішення, в якому було встановлено це ж порушення, але вже на підставі іншого акта за №169/26-59-15-01-88, який позивач не отримував та не узгоджував, а отже був позбавлений права подати свої заперечення та на розгляд відповідачем даного питання за участю позивача. В якості правового обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на положення п.п.17.1.6 п.17.1 ст.17, п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно та у відповідності із вимогами законодавства в результаті виявлених під час перевірки порушень, а саме: позивачем допущені порушення п.п.«а» п.1 ст.50 розділу ІІ Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23 вересня 2014 року №966, затвердженого у Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2014 року за №1267/26044 (зі змінами), платником податку встановлено заниження суми штрафу нарахованої платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки (р.25.3) на суму 40 099 (грн) унаслідок арифметичної (методологічної) помилки (порушення). Дані камеральної перевірки свідчать про заниження суми штрафу, заявленої в уточнюючому розрахунку, та відповідальність платника, передбачену пунктом 120.2 статті 120 глава 11 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2016 року позовну заяву залишено без руху, у зв'язку з тим, що судовий збір сплачено не в повному розмірі установленому законом, а також у зв'язку з необхідністю визначити реквізити податкового повідомлення-рішення, що оскаржується.

У зв'язку з усуненням позивачем визначених судом недоліків, ухвалами від 22 лютого 2016 року відкрито провадження у справі та призначено страву до судового розгляду.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10 жовтня 2017 року № 6774 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2017 року визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/1413/16 та вказану справу 19 жовтня 2017 року передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року прийнято до провадження адміністративну справу №826/1413/16, зобов'язано учасників процесу подати до канцелярії суду всі наявні документи та пояснення, які, на думку учасників процесу, мають значення для розгляду даної справи, крім тих, що вже наявні в матеріалах справи, а також призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, наголошуючи на тому, що правових підстав для застосування штрафних санкцій немає.

Представник відповідача проти позову заперечив і просив відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні за згодою представників сторін суд, на підставі ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглянути справу у письмовому порядку.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши думку представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

21 травня 2015 року ТОВ «Каховка Протеїн Агро» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2015 року у рядках 25 «сума податку з ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього (звітного) періоду та (рядок 18 - рядок 21), 25.1 сплачується до державного бюджету. У стовпчику «різниця» зазначеного рядку позивачем проставлено - 801 980,00 грн.

За результатами камеральної електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Каховка Протеїн Агро» уточнюючого розрахунку до декларації з податку на додану вартість, поданого 21 травня 2015 року за квітень 2015 року, складено акт від 07 грудня 2015 року №154/26-59-15-01-88.

Не погоджуючись із вказаним актом камеральної перевірки позивач надав заперечення до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Рішенням ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 21 грудня 2015 року №59140/10/26-59-15-01-66 про результати розгляду заперечень ТОВ «Каховка Протеїн Агро» до акта перевірки, акт від 07 грудня 2015 року №154/26-59-15-01-88 скасовано.

21 грудня 2015 року контролюючим органом складено акт №169/26-59-15-01-88 камеральної електронної перевірки, яка була проведена відповідачем на підставі п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, в порядку статті 76 розділу II глави 8 Податкового кодексу України, уточнюючого розрахунку до декларації з податку на додану вартість ТОВ «Каховка Протеїн Агро», поданого 21 травня 2015 року за квітень 2015 року.

Під час проведення перевірки контролюючим органом виявлено порушення підпункту «а» пункту 1 статті 50 розділу II Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23 вересня 2014 року №966, затвердженого у Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2014 року за №1267/26044 (зі змінами), а саме: платником податку встановлено заниження суми штрафу нарахованої платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки (р.25.3) на суму 40 099 (грн) унаслідок арифметичної (методологічної) помилки (порушення).

На підставі акта перевірки №169/26-59-15-01-88 від 21 грудня 2015 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року, яким позивачу відповідно до п.120.2 ст.120 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 40099,00 грн.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню суб'єкта владних повноважень та з'ясовуючи питання щодо правомірності висновків контролюючого органу, на підставі яких таке рішення прийнято, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.48.1 ст.48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, передбаченому п.46.5 ст. 46 цього Кодексу. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту певного податку та збору.

Порядок подання податкової декларації до контролюючих органів передбачений статтею 49 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 49.1 якого податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (пункт 49.2 статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно із пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку (підпункт «а» абзацу 3 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України).

Отже, податковим законодавством передбачено право платника податків самостійного виправлення помилок у раніше поданій податковій звітності. У разі надання платником податків уточнюючого розрахунку, яким збільшені податкові зобов'язання тобто при уточненні розрахунку яким збільшився рядок 25.1 декларації з ПДВ, необхідно сплатити не тільки саме зобов'язання, але й штраф у розмірі 3% від суми такого зобов'язання, відобразивши його в рядку 26 розрахунку. При виправленні помилки у додатку до поточної декларації сума штрафу становить 5% від такої недоплати.

Факт збільшення розміру зобов'язання позивачем жодним чином не спростовано, проте штрафна (фінансова) санкція нарахована в уточненому розрахунку ним не була, що і було встановлено контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки уточнюючого розрахунку декларації з ПДВ за квітень 2015 року.

Пунктом 120.2. ст.120 Податкового кодексу України, передбачено що невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п'ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов'язання (недоплати).

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для визнання висновків контролюючого органу такими, що суперечать вимогам чинного податкового законодавства.

Водночас, як вбачається зі змісту позовної заяви, жодних доводів в обґрунтування неправильності висновків відповідача, наведених в акті перевірки №169/26-59-15-01-88 від 21 грудня 2015 року, позивачем не наведені, належних і достатніх доказів, які б спростовували такі висновки, суду також не надані.

Оцінюючи при цьому доводи позивача щодо неправомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з причин винесення його на підставі акта перевірки, в якому зазначені висновки аналогічні тим, що наведені були і в акті від 07 грудня 2015 року №154/26-59-15-01-88, що був скасований самим відповідачем, а також посилання позивача на порушення його права прийняти участь у прийнятті суб'єктом владних повноважень рішення з огляду на неотримання акта перевірки №169/26-59-15-01-88 від 21 грудня 2015 року, суд вважає за доцільне вказати на наступне.

Обов'язки та компетенцію контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010.

Право на проведення органами державної податкової служби камеральних перевірок встановлено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, у відповідності до якого камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

У відповідності до п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Пунктом 86.2 ст.86 Податкового кодексу передбачено, що за результатами камеральної перевірки, уразі встановлення порушень, складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі ДПС вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.

За результатами проведених камеральних перевірок податківці здійснюють: складання актів, підготовку та направлення платникам податкових повідомлень-рішень з метою застосування згідно з п.120.1 ст.120 Податкового кодексу штрафних санкцій до платників податків, які не подали у встановлені терміни до податкового органу податкову звітність з ПДВ; складання актів у разі якщо результати камеральної перевірки податкової звітності платника свідчать про наявність у такій звітності помилок (порушень); підготовку та направлення податкових повідомлень-рішень у разі, якщо результати камеральної перевірки податкової звітності платника свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, завищення суми бюджетного відшкодування або від'ємного значення суми ПДВ (згідно з п.123.1 ст.123 цього Кодексу); виявлення та розшук суб'єктів господарювання, яких необхідно розшукувати, у разі, якщо платнику податку неможливо вручити документ (лист, акт камеральної перевірки, податкове повідомлення-рішення тощо).

Окрім того, питання проведення камеральних перевірок врегульовано Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, затвердженими наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 червня 2013 року №165 (далі по тексту - Методичні рекомендації).

Зокрема, відповідно до підпункту 2.5.1 пункту 2.1 Методичних рекомендацій після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, акт камеральної перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення, надісланий позивачу поштовим повідомленням 21 грудня 2015 року та отримано останнім 23 грудня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 04 2.

Наведене спростовує доводи позивача щодо порушення його права на ознайомлення з викладеними в акті №169/26-59-15-01-88 від 21 грудня 2015 року висновками і надання своїх заперечень.

Водночас, суд вважає за доцільне наголосити, що відповідно до частини 1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно частин 1, 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За результатами дослідження наявних в матеріалах справи доказів, суд звертає увагу на таке.

Періодичність проведення камеральних перевірок чинним законодавством не визначена, відповідно, податковий орган може проводити таку перевірку після кожного подання платником податків декларації (розрахунку). Таким чином строки проведення камеральних перевірок залежать від строків подачі звітності за конкретний період.

Пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України регламентується час проведення камеральної перевірки заявлених у податковій декларації, а саме: виключно протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації.

З цього приводу також слід зазначити, що камеральні перевірки податкової звітності з ПДВ платників податку - юридичних осіб проводяться працівниками підрозділів оподаткування юридичних осіб протягом 30 днів, наступних за останнім днем граничного строку подання звітної податкової декларації до органу ДПС або днем фактичного подання уточнюючого розрахунку (лист ДПАУ від 23.03.2011 р. № 8073/7/16-1617).

Аналогічні положення наведені і в пункті 3.1.3.6 Методичних рекомендацій, а саме: камеральна (електронна) перевірка уточнюючого розрахунку проводиться протягом 30 днів, наступних за днем фактичного його подання.

Згідно матеріалів справи, вперше контролюючим органом було складено Акт від 07 грудня 2015 року №154/26-59-15-01-88 камеральної електронної перевірки даних, задекларованих в уточнюючому розрахунку до декларації з податку на додану вартість ТОВ «Каховка Протеїн Агро», поданого 21 травня 2015 року за квітень 2015 року.

В подальшому, у зв'язку із скасуванням акта камеральної перевірки, відповідачем 21 грудня 2015 року складено інший акт камеральної електронної перевірки за №169/26-59-15-01-88 по цьому ж уточнюючому розрахунку, на підставі якого було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

З огляду на наведені норми законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, суд приводить до висновку про відсутність правових підстав для проведення відповідачем у грудні 2015 року камеральної перевірки даних, наведених в уточнюючому розрахунку, що поданий платником податків в травні 2015 року.

Оскільки судом встановлено, що камеральна перевірка позивача відбулася після сплину 30 днів з моменту подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість, наведене надає підстави зробити висновок про неправомірність дій контролюючого органу з цього приводу, адже, з причин спливу 30-ти денного строку, у податкового органу право на проведення камеральної перевірки відсутнє.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні, у відповідності до положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України в чинній редакції) суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів дотримання ним порядку проведення перевірки, на підставі висновків якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Відтак, прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року №0000122, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 40099,00 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Каховка Протеїн Агро» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 21 січня 2015 року №0000122, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 40099,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каховка Протеїн Агро» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Каховка Протеїн Агро» (код ЄДРПОУ - 37535022, адреса: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 6, тел.: )

Відповідач - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (код ЄДРПОУ - 38728711, адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 26, тел.: , факс )

Суддя: Н.А. Добрівська