Справа № 335/4822/17
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4822/17 2-а/335/6/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі адміністративну справу № 335/4822/17 за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Соболя Сергія Григоровича про визнання дій незаконними, скасування постанови від 25.03.2017 у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2017 до суду надійшов позов ОСОБА_3 (далі позивач) до інспектора роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Соболя Сергія Григоровича (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати дії відповідача щодо складення постанови АР № 765375 від 25.03.2017 про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, незаконними;

- визнати постанову серії АР № 765375 від 25.03.2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.03.2017 відповідачем винесена постанова АР № 765375 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. за те, що він нібито в порушення п. 15.9 ґ ПДР на перехресті вул. Світлої - пр. Ювілейного у м. Запоріжжі, керуючи автомобілем марки MAZDA, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку на зазначеному перехресті. Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки в його діях немає складу вказаного адміністративного правопорушення, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор поліції його доводів щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення не врахував, не перевірив, доказів не зібрав, відеозапису події йому для ознайомлення не надав і до матеріалів не долучив, процесуальні права йому не роз'яснив і не дав можливості ними скористатися. Таким чином, інспектор позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та суттєво порушив процедуру розгляду, передбачену ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Оскільки у судове засідання не прибули не всі учасники процесу, суд з урахуванням приписів ст. ст. 229, 205, 206 КАС України вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до пп. 12 п. 1 Перехідних положень КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження у справі було відкрито до 15.12.2017, тобто до набрання чинності новою редакцією КАС України, розгляд справи було продовжено та завершено в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268-272, 286 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.03.2017 о 10:55 інспектором роти №1 батальйону № 4 УПП в м. Запоріжжі ДПП України, молодший лейтенант Соболь Сергій Григорович відносно ОСОБА_1 було винесено постанову, згідно з якою на позивача було накладено штраф у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. У постанові вказується, що ОСОБА_1 25.03.2017, керуючи транспортним засобом MAZDA номерний знак НОМЕР_2 у м. Запоріжжі перехрестя вул. Світла-пр. Ювілейний водій здійснив зупинку автомобіля на перехресті не пов'язану для переваги у русі, чим порушив вимоги п.15.9 (ґ) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту "ґ" пункту 15.9. Правил дорожнього руху - зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853) визначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до статей 258, 283 КУпАП уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Загалом, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів, окрім витягу з відеозапису за період часу 25.03.2017 з 10 год. 47 хв. до 10 год. 52 хв., тобто відео передує складенню постанови.

Окрім того, суд зауважує, що належним доказом доведення даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини. Проте жодних даних замірів суду відповідач не надав.

Таким чином, відсутність повного відеозапису або інших належних доказів не дає суду можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення.

Суд вважає, що за таких обставин в матеріалах справи немає підтвердження, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Разом із цим, позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними при складанні постанови задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС Україниюрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова від 25.03.2017 у справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її складання.

В цей же час, що стосується позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така позовна вимога не може бути задоволена судом також, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє правомірність такої постанови.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Соболя Сергія Григоровича про визнання дій незаконними, скасування постанови від 25.03.2017 у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП в м. Запоріжжі ДПП України, молодшого лейтенанта Соболя Сергія Григоровича серії АР № 765375 від 25.03.2017 року про накладання на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. скасувати.

У задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП в м. Запоріжжі ДПП України, молодшого лейтенанта Соболя Сергія Григоровича щодо складення постанови серії АР № 765375 від 25.03.2017 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. відмовити.

У задоволенні позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст.122 КУпАП відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені й нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 19 лютого 2017 року.

Повне рішення складено 23 лютого 2018 року.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.П. Соболєва