Справа № 820/4710/16
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий І інстанції: Мельников Р.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4710/16

Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Макаренко Я.М., Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані «Плазма» на постанову Харківського окружного адміністративного суду (суддя Мельников Р.В.) від 04.12.2017 р. (повний текст постанови виготовлений 11.12.2017 р.) по справі № 820/4710/16

за позовом Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані «Плазма»

про накладення адміністративного арешту на кошти,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Київська ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив накласти адміністративний арешт на кошти усіх наявних відкритих банківських рахунків ТОВ «Компані «Плазма» ().

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 р. по справі № 820/4710/16 позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 р. по справі № 820/4710/16 по справі та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність судового рішення, у звязку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Київською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області отримано листи від ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» від 03.02.2015 р. № 13201/853 та від 04.03.2015 р. № 13201/1552, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 03.03.2015 р. № Г-31.0.0.0/1-1253 та від 01.04.2015 р. № Г-31.0.0.0/1-2062, від 04.04.2016 р. № Г-31.0.0.0/1-2097, лист ПУАТ «ФІДОБАНК» від 08.05.2015 р. №11-1-2/1088, від 07.04.2015 р. № 2-3-6-2-1/1998, від 07.04.2016 р. № 2-3-6-2-2/2011 щодо виявлених порушень законодавчо встановлених строків розрахунків відповідача по контрактам від 17.07.2013 р. № 173-13 за зовнішньоекономічною операцією від 02.10.2014 р., від 01.11.2014 р. № 01/11А-14 за зовнішньоекономічною операцією від 19.11.2014 р., від 03.11.2014 р. № 0311-1 за зовнішньоекономічною операцією від 04.11.2014 р., 05.11.2014 р., 17.11.2014 р., від 16.06.2014 р. № 014 за зовнішньоекономічною операцією від 25.11.2014 р., від 03.11.2014 р. № 0311-2 за зовнішньоекономічною операцією від 04.11.2014 р., від 22.09.2014 р. № 22-09-14-RU за зовнішньоекономічною операцією від 20.11.2014 р., від 15.12.2014 р. № 15-12-14-RU за зовнішньоекономічною операцією від 21.01.2015 р., 21.01.2015 р., 26.01.2015 р., від 12.11.2015 р. № 804/12250191/00090 за зовнішньоекономічною операцією 08.12.2015 р., від 03.06.2015 р. № 0406АВ за зовнішньоекономічною операцією 30.12.2015 р., від 03.10.2014 р. № 42030/СР-2/СТ-990003 за зовнішньоекономічною операцією 01.12.2015 р., від 28.10.2015 р. № 805-15 за зовнішньоекономічною операцією від 17.12.2015 р.

На підставі ст. ст. 20, 73 ПК України Київською ОДПІ м. Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області направлено запити до ТОВ «Компані «Плазма» від 21.06.2016 р. № 7026/10/20-31-14-01-25 та від 03.08.2016 р. № 9871/10/20-31-14-01-25 про надання інформації та документального підтвердження щодо взаємовідносин та розрахунків з нерезидентом по зовнішньоекономічним контрактам від 17.07.2013 р. за № 173-13, від 01.11.2014 р. № 01/11А-14, від 03.11.2014 р. № 0311-1, від 16.06.2014 р. № 014, від 03.11.2014 р. № 0311-2, від 22.09.2014 р. № 22-09-14-RU, від 15.12.2014 р. № 15-12-14-RU, від 12.11.2015 р. № 804/12250191/00090, від 03.06.2015 р. № 0406АВ, від 03.10.2014 р. № 42030/СР-2/СТ-990003, від 28.10.2015 р. № 805-15.

У зв'язку з тим, що відповідачем не було надано у встановлений законодавством термін на письмові запити Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області пояснень та документального підтвердження, начальник відділу перевірок за погодженням із начальником управління аудиту направлено на ім'я першого заступника начальника Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області доповідну записку від 26.08.2016 р. № 225/14-01-27 з проханням на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України надати дозвіл на проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Компані «Плазма» (код за ), з питань дотримання вимог валютного законодавства по вказаним вище контрактам.

У зв'язку з ненаданням ТОВ «Компані «Плазма» до контролюючого органу документального підтвердження на письмові запити Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з питань дотримання вимог валютного законодавства, на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, відповідно до наказу за підписом в.о. начальника Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 30.08.2016 р. № 643 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Компані «Плазма» з питань дотримання вимог валютного законодавства по вказаним вище контрактам (а.с. 27).

Фахівцями позивача, а саме головним державним ревізором - інспектором Волковою К.В. та головним державним ревізором - інспектором Ростовською З.І., на підставі наказу в.о. начальника Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 30.08.2016 р. № 643 та направлення на перевірку від 30.08.2016 р. № 593 та № 592 здійснено вихід 30.08.2016 р. за юридичною адресою підприємства відповідача, проте до проведення перевірки вони допущені не були, про що складено акт від 30.08.2016 р. № 947/20-31-14-02-07/36226451.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Компані «Плазма» оскаржено у судовому порядку наказ Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 643 від 30.08.2016 р. та дії Головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок окремих платників управління аудиту Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 та Головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок ризикових платників управління аудиту Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 при намірі проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Компані «Плазма» з питань вимог дотримання валютного законодавства на підставі наказу № 643 від 30.08.2016 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 р. у справі № 820/4697/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 р., у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Компані «Плазма» відмовлено.

Звертаючись до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами, контролюючий орган зазначив, що необхідність накладення арешту на кошти пов'язана із порушенням підприємством позивача п. 81.1 ст. 81 ПК України щодо допуску до перевірки, при цьому в судовому порядку підтверджено правомірність виданого позивачем наказу, що слугував підставою для здійснення контролюючим органом перевірки, та дій перевіряючих при намаганні здійснення перевірки підприємства відповідача, а отже, позивач був наділений правом на проведення останньої.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про їх обґрунтованість.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Положеннями п. п. 94.4-94.6 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків , яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Колегія суддів зазначає, що пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 ПК України передбачено припинення адміністративного арешту майна платника податків у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, враховуючи вимоги ст. 94 ПК України, які визначають арешт коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, що відрізняється виключно процедурою застосування, а тому застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно з п. 94.2 ст. 94 ПК України.

На момент розгляду цієї справи позивач не надав доказів на підтвердження існування арешту майна, а тому є помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, оскільки такий арешт є складовою загального арешту майна.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти не у звязку з наявністю у відповідача податкового боргу та відсутністю майна для погашення такого боргу, а у звязку з не допуском працівників контролюючого органу до проведення перевірки. Будь-яких доказів, що на час виникнення спірних правовідносин у відповідача був податковий борг позивач не надав.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 р. по справі № 820/4710/16 прийнята з порушенням норм матеріального права, вона підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані «Плазма» на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 р. по справі № 820/4710/16 задовольнити.

Постанову постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 р. по справі № 820/4710/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані «Плазма», про накладення адміністративного арешту на кошти відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Чернишевська, 41, м. Харків, 61002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані «Плазма» (АДРЕСА_1, 61108, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 2400,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05.03.2018 року.