Справа № 376/2904/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 376/2904/17 Суддя (судді) першої інстанції: Віговський Сергій Іванович
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 05 грудня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», Міністерство юстиції України, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у реєстрації нерухомого майна державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Домарацького С.В. від 28.11.2017 року.

Також позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України № 3746/5 ВІД 22 листопада 2017 року «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання рішенням суду законної сили.

Назване клопотання вмотивовано тим, що законні права позивача було безпідставно та грубо порушено, що призвело до значних матеріальних втрат, а також погіршення ситуації.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 05 грудня 2017 року заяву про забезпечення адміністративного позову задоволено. Зупинено дію Наказу Міністерства юстиції України від 22 листопада 2017 року за № 3746/5 щодо тимчасового блокування доступу державних реєстраторів комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі Міністерство юстиції України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі.

Так, Міністерство юстиції України зазначає, що предметом даної судової справи є визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а також скасування відмови у проведенні реєстрації права власності на нерухоме майно.

Позивачем не оскаржується наказ Міністерства юстиції України від 22.11.2017 року № 3746/5 щодо тимчасового блокування доступу державних реєстраторів КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання про забезпечення адміністративного позову, дійшов висновку про пов'язаність заходів забезпечення позову фактичним обставинам справи, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній адміністративній справі та очевидність того, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Судова колегія знаходить правову позицію Сквирського районного суду Київської області помилковою з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.11.2017 р. Міністерство юстиції України прийняло наказ № 3746/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

27 листопада 2017 року позивач подала заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Листом від 28 листопада 2017 року Комунальне підприємство «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» повідомило про відмову у реєстрації нерухомого майна, оскільки державному реєстратору тимчасово заблоковано на 3 місяці доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини першої ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, (у редакції чинній на момент вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову) суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, підставами для забезпечення позову є очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість або значне ускладнення захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову, очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частинами 3 та 4 названої статті КАС України визначено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Водночас, будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат ОСОБА_2, у клопотанні про забезпечення позову не надано.

Крім того, судова колегія зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У цій справі заснований судом вид забезпечення позову очевидно не відповідає обсягу позовних вимог.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Сквирського районного суду Київської області від 05 грудня 2017 року не може залишатися в силі, а підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 05 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова складена в повному обсязі 06 березня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Земляна Г.В.