Справа № 826/13270/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року № 826/13270/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом

Національного банку України

до

Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби

про

визнання протиправною та скасування постанови № 54073516 від 21.09.2017 р.,

В С Т А Н О В И В:

Національний банк України звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.09.2017 ВП № 54073516 про накладення штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на закони України «Про виконавче провадження», «Про Національний банк України» та зазначає, що виконавчий лист містить помилкові відомості про стягувача та боржника та не передбачає заходи примусового виконання рішень, а тому державний виконавець повинен був повернути виконавчий лист стягувачу, а не відкривати виконавче провадження та накладати штраф за його невиконання.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/2, та зазначив, що державним виконавцем правомірно та в межах своїх повноважень прийнято постанову про накладення штрафу, оскільки боржник не виконав рішення суду у строк для його добровільного виконання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.09.2017 ВП № 54073516 накладено на Правління Національного банку України штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця.

Вказана постанова прийнята при примусовому виконанню виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016 № 826/18784/15 про визнання незаконною та скасування постанови Правління Національного банку України №40/БТ від 23.06.2015.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі – Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою, другою статті 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як встановлено під час розгляду справи, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.06.2017 відкрито виконавче провадження № 54073516 по примусовому виконанню виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016 № 826/18784/15 про визнання незаконною та скасування постанови Правління Національного банку України № 40/БТ від 23.06.2015 та надано боржнику строк 10 робочих днів для виконання рішення суду.

19.06.2017 Національний банк України звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про зупинення стягнення за виконавчим листом та визнання виконавчого листа № 826/18784/15 від 03.03.2016 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 у задоволенні заяви Національного банку України відмовлено.

В зв’язку з невиконанням рішення суду та законних вимог державного виконавця 21.09.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято оскаржувану постанову про накладення на Правління Національного банку України штрафу у розмірі 5 100 грн.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017 у справі № 826/7925/17 за позовом Національного банку України до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.217, позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.06.2017 про відкриття виконавчого провадження № 54073516.

Вказаним рішенням встановлено, що поданий до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий документ не передбачає вжиття будь-яких заходів примусового виконання рішень, а тому не може слугувати підставою для відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного суд приймає до уваги позицію викладену в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню.

При цьому, суд зазначає, що постанови державного виконавця про накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 6 постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби".

Разом з тим, поданий до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий документ від 03.03.2016 № 826/18784/15 не передбачав вжиття будь-яких заходів примусового виконання рішень в зв’язку з чим скасовано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на встановлені у суді обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до позивача санкції відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що боржник у виконавчому провадженні не повинен нести додаткову майнову відповідальність при відкриті виконавчого провадження без наявних правових підстав для його відкриття.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.09.2017 ВП № 54073516 про накладення штрафу.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева