Справа № 369/800/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/800/17 Суддя (судді) першої інстанції: Усатов Д.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М., Парінова А.Б.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Чумак Ганни Анатоліївни про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Інспектора роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Чумак Ганни Анатоліївни про скасування постанови.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Бакалія" залишено без розгляду.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та здійснено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин та не подав заяву про розгляд справи без його участі.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 р.), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини другої статті 49 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017р.), особи які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Нормами частини третьої статті 128 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017р.) встановлено, що у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зазначені норми кореспондуються з п. 4 частини першої ст. 155 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017р.), відповідно до яких, позовна заява залишається без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, обов'язковою умовою для застосування такої підстави залишення адміністративного позову без розгляду є саме повторна неявка позивача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин. Зазначені наслідки настають, якщо позивач не з'явився вдруге (тобто повторно) без поважних причин і від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В даному випадку, під повторністю неприбуття в судове засідання позивача та/або його представника необхідно розуміти саме неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів без наявності поважних причин.

Необхідною умовою для залишення позовної заяви без розгляду є повторність неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду і відсутність поважних причин такого неприбуття в судове засідання або неповідомлення ним про причини неприбуття, за умови також відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі.

Під повторністю неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів. Поважність причин неприбуття оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані захворювання, що перешкоджає прибуттю до суду, відрядження, несвоєчасне отримання повістки тощо за умови надання належних доказів в підтвердження наведених обставин.

Отже, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави слід відповісти на такі питання: чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз; чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Позовну заяву може бути залишено без розгляду, лише якщо відповідь на усі ці питання є позитивною.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2017 року відкрито провадження в даній справі та призначено судове засідання на 16 березня 2017 року. (а.с.8)

Про судове засідання на 16 березня 2017 року позивача було повідомлено шляхом направлення останній SMS повідомлення. (а.с. 15)

Призначене судове засідання на 16 березня 2017 року було знято з розгляду в зв»язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено розгляд справи на 24 травня 2017року. (а.с. 16)

Доказів про вручення повістки про виклик до суду позивачу на 24 травня 2017 року в матеріалах справи відсутне.

24 травня 2017 року у зв»язку з неявкою у судове засідання учасників процесу розгляд даної справи відкладено до 10 липня 2017 року. (а.с. 20). Про розгляд справи на 10 липня 2017 року було повідомлено представника позивача під розписку. (а.с. 22)

10 липня 2017 року у зв»язку з неявкою у судове засідання учасників процесу розгляд даної справи відкладено до 05 вересня 2017 року. (а.с. 23). Про розгляд справи на 05 вересня 2017 року було повідомлено представника позивача під розписку. (а.с. 24)

Крім того, про судове засідання на 05 вересня 2017 року на адресу позивача було направлено повістку про виклик до суду (а.с. 25), проте, зазначена повістка повернулась до суду із зазначенням на конверті за закінченням терміну зберігання.

05 вересня 2017 року у зв»язку з неявкою у судове засідання учасників процесу розгляд даної справи відкладено до 21 вересня 2017 року. (а.с. 29). Про судове засідання на 21 вересня 2017 року на адресу позивача було направлено повістку про виклик до суду (а.с. 30), однак, доказів, що остання отримала зазначене повідомлення у матеріалах справи відсутне.

21 вересня 2017 року у зв»язку з неявкою у судове засідання учасників процесу розгляд даної справи відкладено до 24 жовтня 2017 року (а.с. 34). Про судове засідання на 24 жовтня 2017 року позивача та її представника було повідомлено шляхом направлення останнім SMS повідомлень. (а.с. 36-37)

24 жовтня 2017 року позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, у зв'язку з чим судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду через повторну неявку позивача в судове засідання без поважних причин.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави приймати ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки позивача без поважних причин в судове засідання.

Згідно статті 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положенням частини четвертої 4 статті 6 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, у рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, колегія суддів вважає, що залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду унеможливить доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 229, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Літвіна Н. М.

Парінов А.Б.