Справа № 826/13412/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 березня 2018 року № 826/13412/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава фінанс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

№ від 14.09.2017

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава фінанс» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (надалі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.09.2017 ( надалі - ППР № ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.10.2017 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 27.11.2017.

В судове засідання з'явився представник позивача, представник відповідача не прибув в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи.

Позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, у зв'язку з тим, що позивач не підпадає під дію ст. 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки не належить до уповноважених банків або їх агентів, відтак позивач не міг допустити порушення ст. 4 вказаного Закону.

Головуючим суддею повідомлено, що через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідач заперечує проти задоволення позову зв'язку з тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до норм Податкового кодексу України, адже, як зазначено в запереченнях, під час перевірки встановлено проведення позивачем операції з купівлі-продажу іноземної валюти без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи РРО та без роздрукування у двох примірниках розрахункового документа, що підтверджує виконання цієї операції.

В ході судового розгляду з'ясувались обставини щодо оскарження позивачем ППР № від 19.05.2017, судом зобов'язано позивача надати копію позовної заяви по вищевказаній справі та пояснення щодо необхідності об'єднання вказаної справи з цією або зупинення провадження в даній адміністративній справі до закінчення розгляду у справі під № 826/10740/17, зважаючи на вказане та на неявку представника відповідача, судом відкладено розгляд справи на 08.12.2017.

У вказане судове засідання з'явився представник позивача, представник відповідача не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи, клопотань про відкладення або про розгляд справи без представника відповідача до суду не надходило.

Представником позивача зазначено, що позовом у справі № 826/10740/17 оскаржується інше податкове повідомлення-рішення, що унеможливлює об'єднання вказаної справи із даною та не підлягає зупиненню провадження, адже у зазначеному позові оскаржується інше рішення щодо інших обставин діяльності позивача.

Відповідно до частини шосмтої ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта

Судом ухвалено про перехід до розгляду справи в письмовому провадженні.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що 13.05.2017 року співробітниками ГУ ДФС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку господарської діяльності Тернопільського відділення № 5 ТОВ «Фінансова компанія «Октава фінанс», яке знаходиться за адресою: Тернопільська обл., смт. Козова, вул. Грушевського, 25.

За результатами зазначеної перевірки, складено Акт перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв від 13.05.2017 № 0110/19/00/1403/39628794 (далі - акт перевірки).

На підставі проведеної перевірки 13.05.2017 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким встановлено порушення пункту 1, 2 статті 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та застосовано штраф у сумі 1,00 грн.

Не погодившись із вказаним ППР позивач звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України, останньою в свою чергу винесено Рішення від 20.07.2017 № 15650/6/99-99-11-03-01-25, яким збільшено грошове зобов'язання, у частині донарахування фінансової санкції на суму 1699,00 грн.

На підставі акту перевірки та вказаного Рішення, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 14.09.2017 № , яким застосовано штрафні санкції у сумі 1699,00 грн.

Відповідно до пп. 14.1.208 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пункт обміну іноземної валюти для цілей розділу XII цього Кодексу - структурна одиниця, яка відкривається банком (фінансовою установою), у порядку, встановленому Національним банком України, у тому числі на підставі агентських договорів з юридичними особами - резидентами, а також національним оператором поштового зв'язку, де здійснюються валютно-обмінні операції для фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, та розташована поза межами операційного залу.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 року №265/95-ВР (надалі - Закон №265/95-ВР).

Положеннями статті 4 Закону №265/95-ВР передбачено, що уповноважені банки, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб'єкти господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками, зобов'язані:

проводити операції з купівлі-продажу іноземної валюти через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням у двох примірниках розрахункових документів, що підтверджують виконання цих операцій (п. 2);

видавати особі, яка купує або продає іноземну валюту, перший примірник розрахункового документа на повну суму операції (п. 5).

забезпечувати відповідність готівкових коштів та іноземної валюти на місці проведення операцій з купівлі-продажу іноземної валюти даним фіскального звіту (п.7).

З аналізу вищенаведених правових норм випливає, що обов'язки з виконання вищевказаних операцій виникають у уповноважених банків або їх агентів.

Відповідно до ст. 18 Закону №265/95-ВР у разі порушення встановленого цим Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, до уповноважених банків та суб'єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції.

Відповідно до п. 1 Розділу 1 «Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.12.2002 № 502 (надалі - Інструкція), ця Інструкція встановлює порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій з готівковою іноземною валютою на території України для уповноважених банків (далі - банк), а також для уповноважених фінансових установ та національного оператора поштового зв'язку (далі - фінансова установа), їх кас, пунктів обміну іноземної валюти та пунктів обміну іноземної валюти, що відкриваються банком, фінансовою установою на підставі укладених агентських договорів з юридичною особою - резидентом.

Згідно з п.5 Розділу 3 Інструкції банк, фінансова установа зобов'язані здійснювати валютно-обмінні операції, крім тих, що проводяться через платіжні пристрої, з оформленням квитанції про здійснення валютно-обмінної операції за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції.

Квитанція про здійснення валютно-обмінної операції виписується у двох примірниках: перший примірник видається фізичній особі, другий - зберігається в паперовій формі в документах дня.

Касири каси банку, фінансової установи, пункту обміну валюти зобов'язані видати квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції одночасно з прийняттям та видачею фізичній особі коштів. Квитанція про здійснення валютно-обмінної операції повинна видаватися не пізніше завершення операції.

Отже, до відповідальності за порушення встановленого Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти може бути притягнуто лише уповноважений банк або його агентів.

Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що позивач не належить до уповноважених банків або його агентів, а здійснює діяльність через операційні каси.

В матеріалах адміністративної справи міститься Генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій від 20.11.2015 № 165 надана позивачу на право здійснювати операції, зазначені в пункті 3 (діяльність в обміну валют) ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якщо вони є валютними операціями.

Генеральна ліцензія діє до 19.11.2018, була чинною на момент перевірки також.

Таким чином, при виконанні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти в операційній касі, відсутні правові підстави для застосування позивачем реєстратора розрахункових операцій, а тому посилання відповідача на порушення позивачем п. 2, 5,7 ст. 4 Закону №265/95-ВР є необґрунтованим. Крім того, відповідач вказує на не оприбуткування готівкових коштів у встановленому порядку в касі в сумі, їх фактичного надходження, згідно опису готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320 (надалі - Положення N 637).

Відповідно до п. 2.6 вказаного Положення N 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Враховуючи, що позивачем, згідно положень ч. 3 ст. 9 Закону N 265/95-ВР, РРО та РК не застосовуються при виконанні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, оскільки вказані операції виконуються в операційній касі фінансової установи з оформленням розрахункових документів, згідно з положеннями нормативних актів Національного банку України, відповідно висновок відповідача про порушення позивачем приписів п. 2.6 Положення про ведення касових операцій, що призвело до не оприбуткування готівкових коштів у встановленому порядку в касі, є також необґрунтованим.

Таким чином, вказані фінансові санкції застосовуються виключно до уповноважених банків або їх агентів, тому податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області № від 14.09.2017 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України та зважаючи на наявність в матеріалах справи платіжного доручення № 9000 від 13.10.2017 року, суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава фінанс» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області № від 14.09.2017

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава фінанс» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 (одна тисяча шістсот) гривень.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава фінанс», 01133, м. Київ, вул. Є. Коновальця, 36-В, код ДЄРПОУ 39628794;

Відповідач: Головне управління ДФС у Тернопільській області, 46003, м. Тернопіль, вул. Білецька,1, код ЄДРПОУ

Суддя Л.О. Маруліна