Справа № 489/752/18
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/752/18
Номер провадження 2-а/489/121/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 роти 4 батальйону патрульної поліції лейтенант поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

З адміністративного позову вбачається, що 16.12.2017 р. відносно ОСОБА_1, інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки керуючи транспортним засобом, проїхав на забороняючий сигнал світлофору (жовтий) чим 8.7.3 г) ПДР України. Проте, позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки інспектор УПП при винесенні постанови порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачену діючим законодавством.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд поновити строк оскарження Постанови в справі про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення інспектора патрульної поліції лейтенанта ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови БР № 749465 від 16.12.2017 р.

Згідно ч.2 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від учасників справу про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі сторін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

16 грудня 2017 року ОСОБА_1 керуючись транспортним засобом марки SUBARU IMPEZA, державний номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві на перехресті вул. Бузника та пр. Центральний та здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору (жовтий) чим порушив п. 8.7.3 г) ПДР України. Його було зупинено інспектором УПП в м. Миколаєві ОСОБА_2 та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 749465 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за проїзд на жовтий сигнал світлофору, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим позивач заперечує порушення ним Правил дорожнього руху та зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи. А саме його було притягнуто до адміністративної відповідальності без наявності відповідних доказів його вини. Також вказував, що в порушення вимог законодавства працівник поліції не склав протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, посилання позивача щодо необхідності складання протоколу спростовуються наступними положеннями законодавства.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.

Так, відповідно до положеньст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другійстатті 258 КпАП Українивизначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

ЗаКпАП Українидо цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги твердження позивача щодо не розяснення йому інспектором прав та обовязків, але погоджується із тим, що Постанова повністю не відображає опису обставин, встановлених при розгляді справи та не підтверджує факту вчинення правопорушення, матеріали фото-, відео фіксації правопорушення фіксують лише роз`яснення прав, проте не містять факту скоєння правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги будь-які достовірні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення відсутні, суд вважає, що вина позивача не доведена, та вимоги щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання дій інспектора патрульної поліції неправомірними, суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки інспектор діяв в межах повноважень, наданих йому згідно чинного законодавства.

Так, частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливості такого поновлення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було пропущено строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення через те, що він звертався із письмовою скаргою до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві, відповідно до якої просив провести службову перевірку та скасувати постанову про адміністративне правопорушення, в звязку з чим суд вважає, строк пропущений з поважних причин, а тому необхідно поновити строк оскарження постанови позивачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак підлягають задоволенню частково

Згідно ст. 139 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора 1 роти 4 батальйону патрульної поліції лейтенант поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 749465 від 16.12.2017 року.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 749465 від 16.12.2017 року., винесену відносно ОСОБА_1 - скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня її проголошення або складання повного тексту рішення.

Повний текст постанови складено 06.03.2018 року.

Суддя: Н.С. Тихонова