Справа № 815/5368/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5368/17
У Х В А Л А

07 березня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

треті особи:

Фонд гарантування вкладів

фізичних осіб: не зявився

ПАТ Імексбанк: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Україна до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та публічне акціонерне товариство Імексбанк про визнання незаконним та скасування рішення щодо визнання нікчемними правочинів, зазначених в документі під назвою ОСОБА_2 перевірки правочинів на предмет нікчемності, складеного на виконання наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк ОСОБА_3 від 02 березня 2015 року №66-в Про додаткову перевірку правочинів.

02.02.2018р. (вх. № ЕП/618/18) до суду надійшло клопотання представника АТ Імексбанк про залишення без розгляду адміністративного позову в звязку з пропуском строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що позивач повинен був дізнатися про гіпотетичне порушення його прав відповідачем ще на початку 2016 р., оскільки на адресу останнього у січні 2016р. було направлено повідомлення про нікчемність правочинів та у березні 2016 року в газеті Голос України було опубліковано відповідне оголошення. При цьому наголошується, що позовна заява не містить клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У підготовчому засіданні 07.03.2018р. представник акціонерного товариства Імексбанк підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Представник позивача проти задоволення клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду заперечував, зазначивши, що питання про залишення без розгляду адміністративного позову по даній справі вже вирішувалось судом та чергове вирішення вказаного питання порушуватиме принцип юридичної визначеності.

Представник відповідача підтримав клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, явку представника у підготовче засідання не забезпечив, про дату, час та місце вказаного засідання повідомлений належним чином та завчасно.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, наведені в обґрунтування клопотання представника АТ Імексбанк про залишення без розгляду адміністративного позову, суд вважає, що у його задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне.

Виходячи з принципу рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах (п. 2 ч.3 ст. 2 КАС України), правила ст. 122 КАС України поширюються на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно матеріалів справи, адміністративний позов надійшов до суду 17.10.2017 р. (вхід. № 5364/17).

Суд зазначає, що ухвалою суду від 18.01.2018 р. прийнято до провадження справу та визначено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Самойлюк Г.П. за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання, враховуючи, що згідно ч. 14 ст. 31 КАС України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Відтак, твердження позивача про те, що питання про залишення без розгляду адміністративного позову по даній справі вже вирішувалось судом та не може вирішуватись повторно суд відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (у редакції на момент звернення позивача з даним позовом до Одеського окружного адміністративного суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України (у редакції на момент звернення позивача з даним позовом до Одеського окружного адміністративного суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд враховує, що для правильного застосування норм КАС України при визначенні початку перебігу строку звернення до суду має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й обєктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Предметом розгляду у даній справі є правомірність рішення щодо визнання нікчемними правочинів, зазначених в документі під назвою ОСОБА_2 перевірки правочинів на предмет нікчемності, складеного на виконання наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк ОСОБА_3 №66-в від 02 березня 2015 року Про додаткову перевірку правочинів.

Разом з адміністративним позовом позивач надав до суду копію наказу №66-в від 02 березня 2015 року та витяг з ОСОБА_2 перевірки правочинів на предмет нікчемності без дати.

Відповідно до наданого ОСОБА_2, за результатами перевірки правочинів, укладених ПАТ Імексбанк протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що підпадають під критерії, визначені ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, встановлено, що в період з 27.01.2014 р. по 27.01.2015 р. банком укладено, зокрема правочин Договір про розірвання Іпотечного договору з майновим поручителем від 26.12.2014 р., укладений між ПАТ Імексбанк та ТОВ Україна.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Одеської області від 04.08.2017 р. порушено провадження у даній справі за позовом публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК до товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме Договору про розірвання Іпотечного договору, укладеного 26.12.2014 року між АТ Імексбанк та ТОВ Україна.

В матеріалах справи міститься повідомлення про нікчемність правочину від 15.01.2016р. (вих. №145), адресоване ТОВ Україна, з якого позивач міг дізнатись про визнання нікчемним правочину, а саме Договору про розірвання Іпотечного договору з майновим поручителем від 26.12.2014 року, укладеного між АТ Імексбанк та ТОВ Україна (т.1, а.с. 62-64).

Однак, ані відповідачем, ані третьою особою, яка заявила клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, не надано до суду жодних доказів щодо отримання ТОВ Україна вказаного повідомлення. При цьому, позивач заперечує факт отримання вказаного повідомлення від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк. Водночас у підготовчому засіданні представник відповідача зазначив, що позивачем не було отримано листів з повідомленням про нікчемність правочинів у січні 2016р., оскільки останні повернулись відповідачу з відміткою поштового відділлення за закінченням строку зберігання. В той же час доказів повернення поштової кореспонденції до суду не надано.

Враховуючи вказані обставини, суд не бере до уваги доводи представника АТ Імексбанк з приводу того, що позивач повинен був дізнався про оскаржуване рішення щодо визнання нікчемним правочину з повідомлення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк від 15.01.2016 р.

Щодо оголошення, опублікованого в газеті Голос України (випуск від 30 березня 2016 року), згідно якого відповідно до ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк повідомив про нікчемність правочинів, зокрема Договору про розірвання Іпотечного договору з майновим поручителем від 26.12.2014 р., укладеного між АТ Імексбанк та ТОВ Україна (т.1, а.с. 65-67), суд зазначає наступне.

В зазначеному оголошенні не міститься посилання на рішення щодо визнання нікчемними правочинів, зазначених в документі під назвою ОСОБА_2 перевірки правочинів на предмет нікчемності, складеного на виконання наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк ОСОБА_3 від 02 березня 2015 року №66-в Про додаткову перевірку правочинів, яке є предметом розгляду у даній справі.

За загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення до адміністративного суду, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

До суду як представником АТ Імексбанк, так і представником відповідача не надано доказів та не доведено факту, коли саме позивач ознайомився зі змістом оскаржуваного у даній справі рішення. Так само й не спростовано доводів позивача, що останній дізнався про наявність оскаржуваного рішення з моменту порушення провадження у справі №916/1889/17, що перебуває в провадженні господарського суду Одеської області, а саме 04.08.2017 р.

Відтак, враховуючи, що про порушення свого права позивач дізнався 04.08.2017 р., а з даним позовом до суду звернувся 17.10.2017 р., встановлений законом шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, позивачем не пропущено.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" (22277/93, 27 червня 2000р. §59), правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Також суд звертає увагу на практику ЄСПЛ, засновану на принципах Європейської конвенції з прав людини, що узгоджується із приписами ст. 19 Конституції України, яка встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тобто забезпечувати відповідні гарантії проти свавільного порушення прав, свобод та інтересів юридичних та фізичних осіб.

У статті 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що предметом спору у даній справі є рішення щодо визнання нікчемними правочинів, зазначених в документі під назвою ОСОБА_2 перевірки правочинів на предмет нікчемності, складене на виконання наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк ОСОБА_3 №66-в від 02 березня 2015 року Про додаткову перевірку правочинів, а факту ознайомленні зі змістом оскаржуваного рішення відповідачем та представником АТ Імексбанк не доведено та не підтверджено належними доказами, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущено, відповідно клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову є необґрунтованим та безпідставним, в звязку з чим суд відмовляє в задоволенні останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 205, 229, 240, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній з 15.12.2017), суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника АТ Імексбанк про залишення без розгляду адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Україна до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та публічне акціонерне товариство Імексбанк про визнання незаконним та скасування рішення щодо визнання нікчемними правочинів, зазначених в документі під назвою ОСОБА_2 перевірки правочинів на предмет нікчемності, складеного на виконання наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Імексбанк ОСОБА_3 від 02 березня 2015 року №66-в Про додаткову перевірку правочинів- відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12.03.2018 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк