Справа № 359/6379/17
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/6379/17
Провадження № 2-а/359/392/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року о 14 годині 15 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Бабіна Артема Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

18.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просив: визнати постанову серії АР № 368870 про накладення адміністративного стягнення безпідставною, незаконною, та не відповідаючою нормам складання і оформлення; скасувати постанову серії АР № 368870 (а.с.1).

Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним. 07.08.2017 р. об 11.30 год. він рухався на автомобілі НОМЕР_1 по а/д в напрямку м. Житомир, його зупинив патрульний автомобіль. Виконавши вимогу про зупинку, до нього підійшов поліцейський інспектор Бабін А.М., та в порушення вимог ЗУ «с Про національну поліцію» без пред'явлення та детального опису підстав зупинки почав процедуру оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення. Зазначив, що поліцейським при складанні постанови не було взято до уваги його зауваження, вимогу про надання пояснень в письмовому вигляді, крім того не надав ніяких доказів на підтвердження вчиненого ним правопорушення. Крім того, як зазначає, поліцейський не вручив йому копію постанови, а повідомив його, позивача, що відмовився від підпису та пішов до спецтранспорту. Саму ж постанову він отримав по пошті 15.08.2017 р. Вважає, що поліцейський Бабін А.М. при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення порушив вимоги інструкції, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, а саме: розділ 3 п.4 та ст.268 КУпАП, пункт 5, пункт 9( в частині дослідження доказів та вирішення клопотання), пункт 10 розділ 4 та ст.283 КУпАП в частині того, що постанова повинна мати відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Також вважає, що інспектор поліції позбавив його можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КпАП, та стверджує, що факт правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП не був доведений інспектором поліції Бабіним А.М.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції Національної поліції України( а.с.12).

Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги повністю підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак направив до суду письмові заперечення( а.с.24-31). З направлених до суду письмових заперечень встановлено, що представник відповідача та третьої особи вважає, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, відповідач зазначає, що аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рн/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення) на місці вчинення такого правопорушення. Він звертає увагу суду, що позивач у позовній заяві підтвердив, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього була розглянута інспектором у його присутності на місці зупинки транспортного засобу. Зазначив, що інспектор поліції при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, розпочавши розгляд справи назвав своє ім'я, посаду та спеціальне звання, зазначив порушення, пояснив позивачеві його права та надав можливість надати пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Позивач надав усні пояснення, жодних клопотань не заявляв, тому відповідач дослідивши та оцінивши наявні докази повідомив позивача про прийняте рішення та виніс постанову. Однак, позивач підписувати та отримувати копію постанови відмовився. Крім того, зазначив, що позивач вів себе зухвало, проявляв неповагу до працівників поліції, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення та письмові матеріали справи, а також наданий представником відповідача та третьої особи відеозапис, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлено, що 07 серпня 2017 року інспектором роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Бабіним А.М. на 75 км а/д М06 в напрямку м.Житомир винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії АР № 368870 (а.с.3).

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

За змістом постанови інспектор роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції сержант поліції Бабін А.М. зазначив, що 07.08.2017 року о 11 год. 26 хв. водій ОСОБА_1 на 75 км а/д М06 в напрямку м.Житомир, керуючи автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2, при перестроюванні (зміні рядності) не вказував напрямок світловими покажчиками повороту, чим порушив вимоги п.9.2 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Копія постанови позивачу не вручена, та, як зазначено в самій постанові, особа, притягнута до адміністративної відповідальності, «відмовився від підпису» (а.с.3).

Відповідно до п. 9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою, б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 4 та 6 вказаної статті суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Так, за змістом частин 2 та 4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За змістом ч. 6 вказаної статті постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ч. 2 ст. 283КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 3 цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі , частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

За змістом п. 5, 9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5) .

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України.

Як передбачено ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів, здійснених нагрудною камерою відео спостереження патрульного працівника поліції встановлено, що один з відофайлів містить відеозапис, здійснений вбудованою відеокамерою мобільного телефону, що знаходився за добовим склом у службовому автомобілі відповідача та використовувався під час руху в якості відеореєстратора, на якому зафіксований момент здійснення маневру перестроювання з лівої смугу руху в праву сумугу автомобіля Volkswagen білого кольору з порушенням вищенаведених вимог підпункту «б» п. 9.2 ПДР України, за яким рухався службовий автомобіль працівників поліції.

Аналіз інформації, зафіксованої на переглянутих відеозаписах, зокрема, здійснених нагрудними відеокамерами працівників поліції, не дає суду підстав сумніватися в тому, що зафіксоване на відеозаписі порушення вимог ПДР України вчинено саме водієм ОСОБА_1

Суд приходить до висновку, що зазначених доказів, а також тієї обставини, що працівники поліції були очевидцями вченого адміністративного правопорушення, було достатньо для складання відносно водія постанови у справі про адміністративне правопорушення з дотриманням вищенаведених вимог чинного законодавства.

При цьому суд звертає увагу, що відповідач роз'яснив водію права, передбачені ст.268 КУпАП, пред'явив для перегляду відеозапис та надав можливість дати пояснення, в той час, як позивач поводив себе зухвало по відношенню до працівників поліції, вочевидь зловживаючи наданими йому правами.

Проте, дослідженням оскаржуваної постанови та аналізом наданих суду відеозаписів встановлено, що інспектор поліції Бабін А.М. при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення не дотримав вимог ч.3 ст. 283 КУпАП, та не зазначив у постанові відомостей про технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис, а також не встановив час скоєння адміністративного правопорушення, оскільки зазначений в постанові час об 11год. 26хв. не відповідає даним, що містяться на відеозаписах, згідно з якими з 10год.58хв. патрульний автомобіль відповідача розпочав переслідування автомобіля під керуванням позивача ОСОБА_1, тобто після вже скоєного правопорушення.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

З урахуванням викладеного, а також встановлених в ході судового розгляду порушень, які були допущені відповідачем при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню.

Водночас, враховуючи час, який пройшов з моменту вчинення адміністративного правопорушення, а також вищенаведені вимоги ст.ст.38,247,288,293 КУпАП, положення ч.2 ст.11 КАС України, суд вважає, що надсилати справи на новий розгляд є недоцільним і провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити в зв'язку з закінченням строків, накладення адміністративного стягнення.

Щодо іншої частини позовних вимог про визнання постанови серії АР № 368870 про накладення адміністративного стягнення безпідставною, незаконною, та не відповідаючою нормам складання і оформлення, то в цій частині позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах ч.4,5 ст.ст.105 КАС України, в зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Визначений ст.289 КУпАП строк звернення до суду позивачем не порушений.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати у справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015 щодо неконституційності положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та ст.ст. 2,4,9,11,71,86,99,128, 160,161,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №368870 від 07.08.2017 року, винесену інспектором роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Бабіним Артемом Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадженні у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів