Справа № 752/23535/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ладиченко Сергій Володимирович
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Губської О. А., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 січня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення та дату складання повного тексту не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Носадчука Євгена Петровича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до інспектора роти № 1 управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Носадчука Євгена Петровича про скасування постанови від 04.11.2017 р. серії БР № 049064 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 січня 2018 року позов повернуто позивачу у зв'язку з неусуненням недоліків позовної заяви.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції та справу направити для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що копія оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності придатна до прочитання, позивач не має обов'язку зі сплати судового збору згідно ст. 288 КУпАП, а наявність чи відсутність полісу обов'язкового страхування, витребовуваного судом першої інстанції, не становить в межах спору предмет доказування, позаяк, доводи позовної заяви зводяться до порушення відповідачем при оскарженні постанови процедури її прийняття, відтак, суду першої інстанції необхідно з'ясувати повноваження відповідача щодо складення постанови «на місці вчинення правопорушення» замість «за місцем його вчинення».

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду - скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15.11.2017 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

Вказаною ухвалою встановлено наступні недоліки:

1) позивачем не сплачено судовий збір;

2) з викладеного не зрозуміло чи має позивач поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ким саме і коли він виданий та який транспортний засіб забезпечує;

3) ксерокопія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності подана позивачем у нечитаємому вигляді.

Копія ухвали від 15.11.2017 р. була направлена на адресу позивача, зазначену ним у адміністративному позові, та повернулася до суду першої інстанції за закінченням терміну зберігання, що вважається належним врученням в розумінні ч. 4 ст. 124 КАС України.

В той же час, як свідчать матеріали справи, предметом спору є постанова відповідача про накладення штрафу за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок та розміри сплати судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, який набрав чинності 01.11.2011 року (далі - Закон № 3674), який було застосовано судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач посилається на ст. 288 КУпАП, відповідно до пункту 3 частини першої якої, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За правилами частини четвертої вказаної норми, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Виходячи з положень зазначеної статті, у випадку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної іншим органом (посадовою особою) окрім суду, особа, яка оскаржує таке рішення, звільняється від сплати державного мита.

Не дивлячись на те, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» переважному застосуванню підлягає спеціальна норма, тобто норма, передбачена КУпАП, а не загальна.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача.

Щодо ненадання позивачем на вимогу суду полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Крім того, у відповідності до ч. 8 ст. 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Не надаючи оцінку підставам позову та колу обставин, що мають становити для суду першої інстанції предмет доказування, колегія суддів, між тим, враховує принцип доступу до правосуддя та вважає, що з метою недопущення порушення вказаного принципу Кодекс адміністративного судочинства України встановлює можливість для суду першої інстанції розглянути справу на основі наявних в ній доказів або з дотриманням вимог ч. 8 ст. 79 КАС України прийняти витребовувані судом докази в ході розгляду справи по суті позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів у даній справі встановила порушення пропорційності між ненаданням позивачем певних доказів та відмовою у доступі до правосуддя, оскільки у оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не навів мотивів у вигляді неможливості розгляду справи без цих доказів та оцінку такій неможливості не надав.

Відтак, доводи апеляційної скарги приймаються колегією суддів в якості обґрунтованих.

Щодо якості оскаржуваної постанови колегія суддів встановила наступне.

Копію оскаржуваної постанови було надано апелянтом до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою. Якість виготовленої копії достатня для прочитання.

В матеріалах справи, сформованих на стадії провадження в суді першої інстанції, вказаний доказ відсутній, що унеможливлює для суду апеляційної інстанції надати оцінку правомірності доводів суду першої інстанції щодо якості копії доказу.

Крім того, у відповідності до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відтак, суд першої інстанції не позбавлений можливості здійснити огляд копії чи оригіналу постанови безпосередньо в судовому засіданні.

Таким чином, доводи апелянта спростовують позицію суду першої інстанції та приймаються колегією суддів в якості належних.

Згідно ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 320, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Носадчука Євгена Петровича про скасування постанови задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 січня 2018 року скасувати.

Справу № 752/23535/17 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 12.03.2018 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Парінов А.Б.