Справа № 161/19430/17
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/161/88/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Загоровській І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Луцького міськрайонного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

В судові засідання, які були призначені на 05.02.2018 року, 05.03.2018 року, позивач ОСОБА_1 не з'явилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13,38)

Представник Волинської митниці ДФС в судове засідання подав заяву про розгляд справи у відсутності, проти задоволення позову заперечував та просив залишити позов без розгляду.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 240 ч.1 п. 4 КАС України якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є субєктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто зі змісту ч. 1 ст. 240 КАС України слідує, що у разі повторної неявки позивача, який був повідомлений належним чином, суд залишає позовну заяву без розгляду незалежно від причини такої неявки.

Згідно зі статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі;5) обовязковість судового рішення;6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом;8) розумність строків розгляду справи судом;9) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил надійшла до Луцького міськрайонного суду Волинської області 18 грудня 2017 року.

Таким чином, аналіз матеріалів справи дає підстави стверджувати що позивач зловживає наданими йому процесуальними правами, що призводить до безпідставного затягування розгляду вищезазначеної справи та порушення розумних строків її розгляду.

Позивач, будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання повторно не зявився, без поважних на те причин, так як на момент розгляду справи в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про поважні причини неявки позивача в судове засідання, не забезпечив явку свого представника.

За таких обставин та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також з метою забезпечити виконання завдань та принципів адміністративного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд ,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил- залишити без розгляду. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали. У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_2