Справа № 826/7418/17
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7418/17 Судді першої інстанції:
Огурцов О.П., Арсірій Р.О., Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Троян Н.М. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року, прийняту в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом Компанії «НФ Трейдінг ФЗІ» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, за участю третьої особи - Державної фіскальної служби України, про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року Компанія «НФ Трейдінг ФЗІ» звернулася до суду з позовом, у якому просила скасувати наказ «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності» від 13 січня 2017 року № 23 в частині застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України до Компанії «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) (OAE, registration No: 157052/license No: 135781) зазначеної в пункті 26 Додатку до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 січня 2017 року № 23 «Перелік іноземних суб'єктів господарської діяльності, до яких застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України».

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що не наділений повноваженнями перевіряти інформацію, зазначену в поданні податкового органу про застосування спеціальної санкції.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що на час прийняття оскаржуваного наказу порушення вимог Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» було усунуте шляхом зарахування зустрічних вимог. Також Компанії «НФ Трейдінг ФЗІ» посилається на те, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України не розглянуло у встановленому порядку заяву про скасування дії спеціальної санкції.

Третя особа також подала відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому зазначила, що порушення строків розрахунків у іноземній валюті підтверджується матеріалами перевірки.

Під час судового засідання представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Представник третьої особи пояснила, що вважає обґрунтованою апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що 28 травня 2015 року між Компанією «NF TRADING AG», Компанією «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) та ПАТ «РІВНЕАЗОТ» був укладений тристоронній договір про переведення боргу відповідно до якого Компанія «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) взяла на себе зобов'язання Компанії «NF TRADING AG» щодо погашення заборгованості перед ПАТ «РІВНЕАЗОТ» по контрактам № 756-15-027 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-060 від 15 травня 2015 року, № 756-15-050 від 05 травня 2015 року, № 756-15-049 від 05 травня 2015 року, № 756-15-046 від 28 квітня 2015 року, № 756-15-061 від 12 травня 2015 року, № 756-15-064 від 15 травня 2015 року, № 756-15-054 від 05 травня 2015 року, № 756-15-044 від 24 квітня 2015 року, № 756-15-025 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-042 від 20 квітня 2015 року, № 756-15-037 від 14 квітня 2015 року, № 756-15-035 від 14 квітня 2015 року, № 756-15-062 від 12 травня 2015 року, № 756-15-045 від 24 квітня 2015 року, № 756-15-058 від 08 травня 2015 року, № 756-15-053 від 05 травня 2015 року, № 756-15-031 від 06 квітня 2015 року, № 756-15-059 від 15 травня 2015 року, № 756-15-048 від 30 квітня 2015 року, № 756-14-081 від 24 листопада 2014 року, № 756-15-007 від 12 лютого 2015 року, № 756-15-009 від 18 лютого 2015 року, № 756-15-023 від 27 березня 2015 року, № 756-15-021 від 16 березня 2015 року, № 756-15-024 від 02 квітня 2015 року, № 756-15-026 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-028 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-029 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-032 від 07 квітня 2015 року, № 756-15-034 від 09 квітня 2015 року, № 756-15-036 від 14 квітня 2015 року, № 756-15-038 від 15 квітня 2015 року, № 756-15-039 від 15 квітня 2015 року, № 756-15-040 від 15 квітня 2015 року, № 756-15-041 від 15 квітня 2015 року.

Між Компанією «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) та ПАТ «РІВНЕАЗОТ» було укладено зовнішньоекономічні контракти від 28 жовтня 2015 року № 784-15-006, від 02 жовтня 2015 року № 784-15-001 та від 07 жовтня 2015 року № 784-15-005.

Також 31 жовтня 2016 року між Компанією «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) та Компанією «Almira Investment Ltd» та ПАТ «РІВНЕАЗОТ» були укладені тристоронні договори про переведення боргу відповідно до яких Компанія «Almira Investment Ltd» взяла на себе зобов'язання Компанії «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) щодо погашення заборгованості перед ПАТ «РІВНЕАЗОТ» контрактами від 02 лютого 2015 року № 756-15-006, від 05 січня 2015 року, № 756-15-001, від 22 січня 2015 року № 756-15-0005, від 03 квітня 2015 року № 756-15-027, від 15 травня 2015 року № 756-15-060, від 05 травня 2015 року № 756-15-050, від 05 травня 2015 року № 756-15-049, від 28 квітня 2015 року № 756-15-046, від 12 травня 2015 року № 756-15-061, від 15 травня 2015 року № 756-15-064, від 05 травня 2015 року № 756-15-054, від 24 квітня 2015 року № 756-15-044, від 03 квітня 2015 року № 756-15-025, від 20 квітня 2015 року № 756-15-042, від 14 квітня 2015 року № 756-15-037, від 14 квітня 2015 року № 756-15-035, від 12 травня 2015 року № 756-15-062, від 24 квітня 2015 року № 756-15-045, від 08 травня 2015 року № 756-15-058, від 05 травня 2015 року № 756-15-053, від 06 квітня 2015 року № 756-15-031, від 15 травня 2015 року № 756-15-059, від 30 квітня 2015 року № 756-15-048, від 24 листопада 2014 року № 756-14-081, від 12 лютого 2015 року № 756-15-007, від 08 лютого 2015 року № 756-15-009, від 27 лютого 2015 року № 756-15-023, від 16 березня 2015 року № 756-15-021, від 02 квітня 2015 року № 756-15-024, від 03 квітня 2015 року № 756-15-026, від 03 квітня 2015 року № 756-15-028, від 03 квітня 2015 року № 756-15-029, від 07 квітня 2015 року № 756-15-032, від 09 квітня 2015 року № 756-15-034, від 14 квітня 2015 року № 756-15-036, від 15 квітня 2015 року № 756-15-038, від 15 квітня 2015 року № 756-15-039, від 15 квітня 2015 року № 756-15-040, від 15 квітня 2015 року № 756-15-041.

Державна фіскальна служба України направила до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України подання від 30 листопада 2016 року № 20631/5/99-99-14-06-16 «Про застосування спеціальних санкцій», яким запропонувала застосувати до позивача спеціальні санкції згідно зі ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність». Подання обґрунтоване тим, що у Компанії «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) наявна прострочена заборгованість у розмірі 59833498,03 дол. США за контрактами на продаж вапняково-нітратної селітри, аміачно-нітратної селітри, аміачно-нітратних добрив, карбаніду марки «Б» № 784-15-006 від 07 жовтня 2015 року, № 784-15-001 від 02 жовтня 2015 року, № 784-15-005 від 07 жовтня 2015 року, № 756-15-027 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-060 від 15 травня 2015 року, № 756-15-050 від 05 травня 2015 року, № 756-15-049 від 05 травня 2015 року, № 756-15-046 від 28 квітня 2015 року, № 756-15-061 від 12 травня 2015 року, № 756-15-064 від 15 травня 2015 року, № 756-15-054 від 05 травня 2015 року, № 756-15-044 від 24 квітня 2015 року, № 756-15-025 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-042 від 20 квітня 2015 року, № 756-15-037 від 14 квітня 2015 року, № 756-15-035 від 14 квітня 2015 року, № 756-15-062 від 12 травня 2015 року, № 756-15-045 від 24 квітня 2015 року, № 756-15-058 від 08 травня 2015 року, № 756-15-053 від 05 травня 2015 року, № 756-15-031 від 06 квітня 2015 року, № 756-15-059 від 15 травня 2015 року, № 756-15-048 від 30 квітня 2015 року, № 69783/03/15 від 17 лютого 2015 року, № БИ-1538-15 від 15 липня 2015 року, № 756-14-081 від 24 листопада 2014 року, № 756-15-007 від 12 лютого 2015 року, № 756-15-009 від 18 лютого 2015 року, № 756-15-023 від 27 березня 2015 року, № 756-15-021 від 16 березня 2015 року, № 756-15-024 від 02 квітня 2015 року, № 756-15-026 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-028 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-029 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-032 від 07 квітня 2015 року, № 756-15-034 від 09 квітня 2015 року, № 756-15-036 від 14 квітня 2015 року, № 756-15-038 від 15 квітня 2015 року, № 756-15-039 від 15 квітня 2015 року, № 756-15-040 від 15 квітня 2015 року, № 756-15-041 від 15 квітня 2015 року.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 13 січня 2017 року видано наказ № 23 «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності», яким за порушення пов'язаних із Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» законів України, що встановлюють порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, а саме статей 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України.

ПАТ «РІВНЕАЗОТ» листом від 20 січня 2017 № 250 повідомило Компанію «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) про те, що 01, 06 та 12 грудня 2016 року між ПАТ «РІВНЕАЗОТ» та Компанією «Almira Investment Ltd» підписано акти про зарахування зустрічних вимог, відповідно до яких сторони домовились про припинення грошових зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, у тому числі за контрактами № 784-15-006 від 28 жовтня 2015 року, № 784-15-001 від 02 жовтня 2015 року, № 784-15-005 від 07 жовтня 2015 року, № 756-15-027 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-060 від 15 травня 2015 року, № 756-15-050 від 05 травня 2015 року, № 756-15-049 від 05 травня 2015 року, № 756-15-046 від 28 квітня 2015 року, № 756-15-061 від 12 травня 2015 року, № 756-15-064 від 15 травня 2015 року, № 756-15-054 від 05 травня 2015 року, № 756-15-044 від 24 квітня 2015 року, № 756-15-025 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-042 від 20 квітня 2015 року, № 756-15-037 від 14 квітня 2015 року, № 756-15-035 від 14 квітня 2015 року, № 756-15-062 від 12 травня 2015 року, № 756-15-045 від 24 квітня 2015 року, № 756-15-058 від 08 травня 2015 року, № 756-15-053 від 05 травня 2015 року, № 756-15-031 від 06 квітня 2015 року, № 756-15-059 від 15 травня 2015 року, № 756-15-048 від 30 квітня 2015 року, № 756-14-081 від 24 листопада 2014 року, № 756-15-007 від 12 лютого 2015 року, № 756-15-009 від 18 лютого 2015 року, № 756-15-023 від 27 лютого 2015 року, № 756-15-021 від 16 березня 2015 року, № 756-15-024 від 02 квітня 2015 року, № 756-15-026 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-028 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-029 від 03 квітня 2015 року, № 756-15-032 від 07 квітня 2015 року, № 756-15-034 від 09 квітня 2015 року, № 756-15-036 від 14 квітня 2015 року, № 756-15-038 від 15 квітня 2015 року, № 756-15-039 від 15 квітня 2015 року, № 756-15-040 від 15 квітня 2015 року, № 756-15-041 від 15 квітня 2015 року.

Компанія «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) 05 квітня 2017 року звернулася до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з клопотанням про скасування дії спеціальної санкції (індивідуального режиму ліцензування).

Листом від 11 травня 2017 року № 4102-13/15297 відповідач повідомив про те, що для розгляду питання про скасування дії спеціальної санкції Компанії «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) необхідно подати належним чином завірені копії матеріалів, які свідчать про усунення правопорушень та приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України станом на поточну дату.

Компанія «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) звернулася до суду з позовом про скасування наказу від 13 січня 2017 року в частині застосованої до неї спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову Компанії «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE), суд першої інстанції виходив з того, що на час прийняття оскаржуваного наказу правопорушення, яке полягало у порушенні строків розрахунків у іноземній валюті з ПАТ «РІВНЕГАЗ» було усунуте.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції:

- накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності своїх обов'язків згідно з цим або пов'язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України;

- застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій;

- тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 37 вказаного Закону санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Наказом від 13 січня 2017 року № 23 до Компанії «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) була застосована спеціальна санкція - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України.

Зазначений наказ був прийнятий на підставі подання Державної фіскальної служби України від 30 листопада 2016 року № 20631/5/99-99-14-06-16 «Про застосування спеціальних санкцій». Подання обґрунтоване тим, що Компанія «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) вимоги Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у частині дотримання строків розрахунків за контрактами на продаж вапняково-нітратної селітри, аміачно-нітратної селітри, аміачно-нітратних добрив, карбаніду марки «Б», встановлених ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з ч. 4 ст. 1 вказаного Закону Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Правління Національного банку України систематично приймало постанови, відповідно до яких розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Сторонами даної справи не заперечується, що станом на час внесення подання у позивача була наявна прострочена заборгованість у розмірі 59833498,03 дол. США.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Зазначена норма права вказує на те, що спеціальний режим ліцензування належить до санкцій особливого виду, умовами застосування яких є не лише факт вчинення правопорушення, а й не усунення такого правопорушення на момент прийняття наказу про накладення такої санкції.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України в апеляційній скарзі вказує на те, що не має права перевіряти достовірність даних, зазначених у поданні Державної фіскальної служби України, щодо вчинення правопорушення.

Разом з тим, відповідач наділений повноваженнями повідомляти суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності про можливість застосування до них санкцій, розглядати разом з поданням також інші матеріали (інформацію) щодо суб'єкта господарювання, залучати додаткових фахівців.

Так, у відповідності до п. 4.7 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року № 52 (далі - Положення) застосуванню санкцій до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності може передувати офіційне попередження з боку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про можливість застосування до них санкцій.

Згідно з п. 4.4 Положення у разі наявності в Міністерстві інших матеріалів (інформації) щодо діяльності суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких пропонується застосувати (скасувати, змінити вид, призупинити дію) санкції, то ці матеріали долучаються до матеріалів про застосування (скасування, зміну виду, тимчасового зупинення дії) санкцій і розглядаються разом з поданням при прийнятті остаточного рішення.

Положеннями п. 4.5 Положення передбачено, що відділом контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності для додаткового вивчення діяльності суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності можуть залучатися фахівці та використовуватися матеріали інших структурних підрозділів Міністерства, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (за згодою).

Враховуючи особливість санкції у вигляді застосування індивідуального режиму ліцензування, яка полягає у тому, що вона діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, колегія суддів вважає, що прийняття наказу про застосування індивідуального режиму ліцензування без з'ясування стану усунення правопорушення є необґрунтованим.

Як раніше зазначалося, прострочена заборгованість Компанія «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) у розмірі 59833498,03 дол. США за контрактами на продаж вапняково-нітратної селітри, аміачно-нітратної селітри, аміачно-нітратних добрив, карбаніду марки «Б» була погашена 01, 06 та 12 грудня 2016 року у звязку із підписанням між ПАТ «РІВНЕАЗОТ» та Компанією «Almira Investment Ltd» актів про зарахування зустрічних вимог.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Положеннями ст. 601 Цивільного кодексу України передбачено припинення зобов'язання зарахуванням. Так, вказана норма права передбачає, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Аналогічні положення містяться в ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України, згідно якої, господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування.

Відповідно до п. 1.10 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями відповідні операції можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Таким чином, відповідно до законодавства України одним із способів припинення зобов'язання є зарахування зустрічних однорідних вимог.

У свою чергу Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлює правила припинення зобов'язань між резидентом і нерезидентом лише шляхом їх виконання. Разом з тим, вказаний Закон не регулює правовідносини щодо порядку припинення зобов'язань між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності у інші способи, ніж шляхом виконання, проте не забороняє їх застосування.

Посилання представника Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в судовому засіданні на п. 2.3 Інструкція про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136 колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно вказаної норми права банк знімає експортну операцію резидента з контролю після зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок останнього.

Разом з тим, зазначена Інструкція встановлює правила щодо зняття експортної операції з контролю, а не визначає дату, з якою обов'язок щодо надходження валютної виручки вважається виконаним.

Таким чином, станом на 13 січня 2017 року - дата винесення оскаржуваного наказу, порушення вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» було усунуте шляхом зарахування зустрічних вимог. У зв'язку з цим підстави для застосування до Компанії «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) спеціальної санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування в Міністерства економічного розвитку і торгівлі України були відсутні.

Під час розгляду та вирішення даної справи колегія суддів також враховує, що Компанія «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) 05 квітня 2017 року зверталася до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з клопотанням про скасування дії спеціальної санкції (індивідуального режиму ліцензування). До такого клопотання були додані документи, які підтверджують припинення зобов'язань позивача перед ПАТ «РІВНЕГАЗ» шляхом зарахування зустрічних вимог. Відповідач листом від 11 травня 2017 року № 4102-13/15297 фактично повідомив заявника про те, що надані ним документи не свідчать про усунення правопорушень. Разом з тим, відмова Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у задоволенні такої заяви не є предметом даної справи.

Відтак, належним способом захисту порушених прав Компанія «НФ Трейдінг ФЗІ» (NF TRADING FZE) є скасування наказу від 13 січня 2017 року № 23 у відповідній частині.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 06 грудня 2017 року та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Н.М. Троян

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 06 березня 2018 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Троян Н.М.

Файдюк В.В.