Справа № 820/1555/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1555/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участі:

представника позивача Луценко О.І.

представника відповідача Книга Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод імені Малишева» на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року по справі №820/1555/17 (головуючий І інстанції: Біленський О.О. повний текс складено 30.10.2017 р.) за адміністративним позовом Державного підприємства «Завод імені Малишева» до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області про визнання протиправним та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство "Завод імені Малишева" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області №Ю-25969-17 від 06.12.2016 року про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на суму 37721086, 79 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі (а.с. 6-7, 8-12 т.3).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, яка прийнята з порушенням норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити.

Апелянт наголошує на безпідставності та необґрунтованості винесеної відповідачем податкової вимоги №Ю-25969-17 від 06.12.2016 р. з нарахування заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на суму 37721086, 79 грн.. судом не враховано, що на час формування оскаржуваної вимоги існували інші вимоги відповідача від 05.05.2016 р., 05.07.2016 р. з аналогічного внеску. Зазначені вимоги сформовані під одним номером, стосуються боргу з одного й того самого страхового внеску, загальна сума визначена станом на різні дати з перетином періоду визначення боргу. Сформовану суму заборгованості по вимозі від 06.12.2016 р. не можна вважати узгодженою сумою та законною, тому як судові рішення за позовами про скасування вимог від 05.05.2016 р. та 05.07.2016 р. були прийняті відповідно 18.05.2017 р. та 28.02.2017 р., в зв'язку з чим судом першої інстанції не враховано положення ч.4, 5 ст.25 Закону №2464, абз.2 п.5, п.7 Розділу УІ Інструкції №449, абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України. Судом безпідставно не враховані суперечності при нарахуванні, обчисленні та сплаті єдиного внеску під час виплат заробітних плат, одночасно з видачею зазначених сум, в зв'язку з чим з урахуванням п.56.21 ст.56 ПК України, внаслідок таких суперечностей повинен прийматися на користь платника податків. Судом не враховані розбіжності у розмірі сум заборгованості з ЄСВ, що виникли між сторонами.

Під час апеляційного провадження, за наслідками розгляду письмової заяви Державного підприємства «Завод імені Малишева про часткову відмову від адміністративного позову, ухвалою суду апеляційної інстанції від 31.01.2018 року в межах цієї справи, прийнято відмову Державного підприємства «Завод імені Малишева від адміністративного позову в частині визнання протиправної та скасування податкової вимоги Східної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №Ю-25969-17 від 06.12.2016 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 26 249 172 грн. 80 коп.

Визнано нечинним постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року по №820/1555/17 в частині прийнятої судом відмови від позову та закрито в цій частині провадження у справі.

Таким чином, спірним питанням в межах справи є сума 11 471 913, 99 грн., яка визначена за податковою вимогою №Ю-25969-17 від 06.12.2016 року.

Представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі. Наданий письмовий відзив із запереченнями на апеляційну скаргу, в якому наводять доводи безпідставності скарги та законності постанови суду.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що підтверджується матеріалами справи, що Державне підприємство «Завод імені Малишева» перебуває на обліку як платник єдиного внеску з 05.03.1991 за №1002.

05.05.2016 року Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області винесено вимогу №Ю-25969-17 про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 34329583,03 грн.

Не погоджуючись з вказаною вимогою, ДП «Завод імені Малишева» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про її скасування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 р. закрито провадження по справі №820/3573/16 за позовом ДП «Завод імені Малишева» до Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 05.05.2016 №Ю-25969-17 про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 34329583,03 грн. у зв'язку з поданням клопотання позивачем про відкликання позову.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 р. по справі №820/3573/16 в зазначеній частині ухвала Харківського окружного адміністративного суду залишена без змін.

Також, як було встановлено судами, що вимога від 05.05.2016 №Ю-25969-17 про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 34329583,03 грн. є відкликаною у зв'язку з тим, що внаслідок вилучення з інтегрованої картки платника податків пені в розмірі 2052340,52 грн. була змінена сума недоїмки, визначена у вказаній вимозі.

Вилучення з інтегрованої картки платника податків суми пені в розмірі 2052340,52 грн. здійснено на виконання протоколу Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 25.08.2016 №1/14315629.

Вищевказані обставини, встановлені ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 по справі №820/3573/16, що набрала законної сили.

Згодом, Східною ОДШ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.12.2016 № Ю-25969-17, якою визначено суму недоїмки Державного підприємства «Завод імені Малишева» зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 37 721 086, 79 грн.

Вищевказану вимогу отримано позивачем 29.12.2016 р., що не заперечувалось сторонами по справі, та не є спірним в межах справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування вимоги від 06.12.2016 №Ю-25969-17 про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 37721086,79 грн., суд першої інстанції виходив з того, що спірна вимога була винесена відповідачем на законних підставах, до того ж після відкликання вимоги від 05.05.2016 № Ю-25969-17 та винесена на суму боргу, яка виникла станом на 30.11.2016 року, що підтверджено інтегрованою карткою платника податків за кодом бюджетної класифікації 71010000 Позивача.

Здійснюючи апеляційний перегляд судового рішення, та надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.6 Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (п. 8 ст. 9 Закону).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Крім того, згідно з пунктами 3, 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 № 393, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.04.2016 № 609/28739) у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або борги зі сплати фінансових санкцій орган доходів і зборів, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилають вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену в результаті оскарження суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), орган доходів і зборів протягом десяти робочих днів надсилає в порядку, встановленому Законом, до органу державної виконавчої служби вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Якщо протягом наступного базового звітного періоду платник наростив суму боргу (недоїмки), то після проходження відповідної процедури узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки) (пункт 7. розділу VI Інструкції).

Згідно з ч.6 ст.25 Закону за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

З огляду на вимоги наведеного законодавства, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції безпідставно не враховані суперечності при нарахуванні, обчисленні та сплаті єдиного внеску під час виплат заробітних плат, одночасно з видачею зазначених сум, в зв'язку з чим з урахуванням п.56.21 ст.56 ПК України, внаслідок таких суперечностей повинен прийматися на користь платника податків. В даному випадку, жодних суперечностей законодавства в цій частині не встановлено.

Крім того, що норми ПК України не поширюються на порядок справляння єдиного соціального внеску, так як ЄСВ не є податком чи збором, в розумінні ПК України, а правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені спеціальним законом, який не визначає того, що зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вже було встановлено судом першої інстанції, із наявної в матеріалах справи роздруківки інтегрованої картки платника податків за кодом бюджетної класифікації 71010000 ДП «Завод імені Малишева» станом на 30.11.2016 сума недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становила 37721086,79 грн.

Як правильно було встановлено судом, що ця сума недоїмки виникла у зв'язку з несплатою зобов'язань, самостійно визначених позивачем у звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб за період з грудня 2015 по жовтень 2016 року (копії звітів наявні в матеріалах справи). Зазначені обставини також вбачаються з представленої відповідачем таблиці за відповідний період спірного нарахування. На підставі цих даних Відповідачем і було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.12.2016 року.

Представником відповідача не заперечувалось та підтверджено матеріалами справи, що позивачем здійснювалась сплата ЄСВ відповідно до банківських виписок, копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені у судовому засіданні.

В той же час, з огляду на положення п.8 Розділу УІ Інструкції №449 від 20.04.2015 р. відбувалось перерахування таких коштів в рахунок погашення минулої заборгованості.

Відповідно до роздруківки інтегрованої картки платника податків за кодом бюджетної класифікації 71010000 ДП «Завод імені Малишева» зазначені суми відображені у картці та зараховувались на погашення боргу минулих років у порядку, визначеному ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Посилання представника позивача на наявність розбіжностей по єдиному внеску за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року у розмірі 11471913,99 грн. відповідно до акту №9592-07 від 17.01.2017 року не беруться судом до уваги з огляду на те, що вказаний акт складено у відповідності до п.15 розділу ІІ "Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів" від 04 лютого 2014 р. за N 217/24994, який втратив чинність 10.06.2016 року згідно з наказом Міністерства фінансів України від 7 квітня 2016 року N 422.

Отже, станом на 17.01.2017 року, тобто на дату складання акту №9592-07, чинним законодавством не передбачено такої форми звіряння та вона є неналежним доказом існування розбіжностей.

Щодо посилання позивача стосовно того, що відповідачем не правомірно сформовано оскаржувану вимогу, яка вже була включена до суми недоїмки, визначених у вимогах Ю-25969-17 від 05.05.2016 року та №Ю-25969-17 від 05.07.2016 року, з цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2016 року Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було прийнято вимогу №Ю-25969-17 про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску 34 329 583,03 грн.

Не погоджуючись з вказаною вимогою, ДП «Завод імені Малишева» Харківського окружного адміністративного суду було подано позовну заяву про її скасування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 провадження по справі №820/3573/16 за позовом ДП «Завод імені В.О. Малишева» до ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 05.05.2016 № Ю-25969-17 про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 34 329 583,03 грн. у зв'язку з поданням клопотання позивачем про відкликання позову.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 п №820/3573/16 в зазначеній частині ухвала Харківського окружного адміністративні залишена без змін.

Окрім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 р. справі №820/4390/16 закрито провадження по справі за позовом ДП «Завод імені Малишева» до Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 05.07.2016 №Ю-25969-17 у зв'язку з її відкликанням контролюючим органом.

Таким чином, вимога від 06.12.2016 №10-25969-17 про сплату заборгованості зі сплати соціального внеску у розмірі 37 721 086,79 грн. була винесена Східною ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області після відкликання вимог від 05.05.2016 № Ю-25969 та від 05.07.2016 №10-25969-17, та винесена на суму боргу, яка виникла станом на 30.11.2016 року, що підтверджено інтегрованою карткою платника податків за кодом бюджетної класифікації 71010000 ДП «Завод імені Малишева».

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана позивачем вимога від 06.12.2016 №Ю-25969-17 про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску є єдиною чинною вимогою, що винесена суб'єктом владних повноважень на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірною.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем не наведено жодного обґрунтування того, в чому саме полягає протиправність сформованої вимоги на суму 11471913, 99 грн., що залишилась спірною в межах справи, з огляду на часткову відмову від позову.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 292, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод імені Малишева» - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року по справі № 820/1555/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів - з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі складена 05 березня 2018 року.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.І. Старосуд