Справа № 223/449/17
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 223/449/17
Провадження номер: 2-а/223/4/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вугледарського міського суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що він 20 квітня 2017 року звертався до відповідача щодо призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак Рішенням № 414 від 28 квітня 2017 року йому було відмовлено в призначенні пенсії у звязку з тим, що на час звернення він не мав необхідних 25 років пільгового стажу роботи, а тому набуде право на пенсію за нормами статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто у 50 років. Однак, до пільгового стажу відповідачем не зараховано: період навчання в професійно-технічному училищі з 01.09.1992 року по 29.06.1992 року за спеціальністю «електрослюсар підземний», через невідповідність паспортних даних, а саме прізвища в дипломі та прізвища в паспорті; період роботи з 02.07.1992 року по 18.11.1998 року на шахті «Південнодонбаська №3» за професією «електрослюсар черговий та з ремонту устаткування»; період проходження військової служби з 01.12.1992 року по 25.11.1994 року, у звязку з тим, що до пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи чи навчання, який передує військовій службі; період роботи у оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні з 01.08.1998 року по 31.10.2014 року. Позивач зазначає, що станом на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії, тобто на 20.04.2017 року, має безперервний стаж підземних робіт більше 22 років, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Позивач вважає незаконним рішення про відмову в призначенні пенсії №414 від 28.04.2017 рок управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі, а тому просить суд визнати неправомірним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії та не зарахуванні у стаж спірних періодів, зобовязати відповідача зарахувати до стажу роботи позивача періоди навчання в професійно-технічному училищі з 01.09.1992 року по 29.06.1992 року; період роботи з 02.07.1992 року по 18.11.1992 року на шахті «Південнодонбаська №3»; період проходження військової служби з 01.12.1992 року по 25.11.1994 року; період роботи у оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні з 01.08.1998 року по 31.10.2014 року, та призначити пенсію відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20.04.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові. Додатково зазначив, що відповідач відмовив йому у призначені пенсії у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки, посилаючись на ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», не зараховував період навчання у професійно-технічному училищі за спеціальністю «електрослюсар підземний» та час проходження строкової військової служби. Зазначив, що не зарахування періоду навчання відповідач обґрунтовує тим, що позивач протягом трьох місяців з дня закінчення навчання не працевлаштувався за набутою професію «електрослюсар підземний», однак на час закінчення навчання позивачу не виповнилось 18 років і законом була заборонена праця неповнолітніх на підземних роботах, а тому він з незалежних від нього обєктивних причин не мав можливості працевлаштуватись на посаду електрослюсаря підземного.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнав, посилаючись на раніше надане до суду письмове заперечення. Пояснив, що ОСОБА_1 не було зараховано до пільгового стажу період навчання позивача у ПТУ, у звязку з невідповідністю паспортних даних, а саме прізвище в дипломі про закінчення ПТУ вказано прізвище «Данілін», в той час як в паспорті позивача зазначено прізвище «Данилін», а також через те, що позивач не почав працювати протягом трьох місяців за набутою професією як того вимагає ст. 38 Закону України « Про професійно-технічну освіту». Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду строкової служби представник відповідача зазначив, що на час призову до лав Збройних сил України 01.12.1992 року, позивач не навчався у професійно-технічному навчальному закладі, та не був працевлаштований за професією, а тому немає підстав для зарахування строкової служби до сажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1. Період роботи позивача з 02.07.1992 року по 18.11.1992 року на посаді електрослюсар черговий та з ремонту обладнання на дільниці ПТК», зазначена професія відноситься до Списку №2 і не можуть бути підставою для призначення пенсії за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Окрім того, зазначив, що вимоги позивача, щодо зарахування періодів роботи з 01.08.1998 року по 31.10.2014 року до пільгового стажу роботи за Списком №1 є хибними, оскільки відповідачем зараховано період з 01.01.2004 року по 31.10.2014 року відповідно до відомостей, що містяться в Індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Суд, заслухавши думки позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 414 від 20.04.2017 року, однак йому було відмовлено в призначенні пенсії. Так, спірним Рішення №414 від 28.04.2017 року про відмову в призначенні пенсії, у звязку з тим, що при розрахунку стажу встановлено, що позивач має загальний стаж роботи 26 років 11 місяців 15 днів, стаж роботи за Списком №1 становить 16 років 8 місяців 20 днів. До пільгового стажу не зараховано навчання в ПТУ за професією «електрослюсар підземний» з 01.09.1991 року по 29.06.1992 року у звязку з невідповідністю паспортних даних, а саме прізвище в дипломі про закінчення ПТУ вказано прізвище «Данілін», в той час як в паспорті позивача зазначено прізвище «Данилін», а також через невиконання вимог ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту». Не зарахована військова служба з 01.12.1992 року по 25.11.1994 року у звязку з тим, що до пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи чи навчання, яке передує військовій службі. Зазначено, що ОСОБА_1 набуде право на пенсію за нормами статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто у 50 років (а.с. 13-16).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії БТ-ІІ №6037606 від 30 листопада 1990 року, останній у період:

- з 01.09.1991 року навчався у ПТУ місті Донецька за спеціальністю електрослюсар підземний;

- з 02.07.1992 року по 18.11.1992 року на шахті «Південнодонбаська №3» за професією електрослюсар черговий та з ремонту устаткування;

- з 01.12.1992 року по 25.11.1994 року служив в рядах Збройних сил України;

- з 01.08.1998 року по серпень 2008 року респіраторщиком пятого взводу Оперативного воєнізованого гірничо-рятувального загону;

- з серпня 2008 року по 31.10.2014 року командиром відділення Оперативного воєнізованого гірничо-рятувального загону;

- з 01.11.2014 року по теперішній час командиром відділення Десятого воєнізованого гірничорятувального загону (а.с. 7-12).

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №46 від 21.02.2017 року, та Наказом «Шахта «Південнодонбаська №3» від 06.04.1992 року підтверджено, що позивач у періоди роботи з 02.07.1992 року по 18.11.1992 року працював повний робочий день у ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» на посаді електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування, що належить до професій та посад, що передбачені Списком №2 (а.с. 23).

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №01/152 від 15.03.2017 року, підтверджено, що позивач у періоди роботи з 01 листопада 2014 року по теперішній час працює повний робочий день у Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді командир відділення, яка належить до Списку №1 розділу 1 підрозділу 5 (а.с. 22).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №197 від 28.11.2014 року ОСОБА_1 працював повний робочий день в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні і за період з 01 серпня 1998 року по 31 жовтня 2014 року виконував роботи у складі аварійно-рятувальних частин за професіями респірторник та командир відділення, які відносяться до Списку №1 розділу 1 підрозділу 5 (а.с. 49).

Відповідно до наказу командира Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону №114 від 30 червня 1995 року про результати атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, професій, посад і показників, таких професій, зокрема, респіраторщик, командир відділення (а.с. 50).

Відповідно до наказу №150 від 26 квітня 2000 року про результати атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці, виданого Командиром Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону, затверджено перелік підземних професій робітникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності до Списку №1, розділу №1, підрозділу І, згідно протоколу атестаційної комісії, а саме, респіраторщик, командир відділення (а.с. 51).

Згідно наказу № 77 від 25 квітня 2005 року про результати атестації робочих міць за умовами праці, виданого Командиром Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, професій, посад і показників, таких професій: респіраторщик, командир відділення, помічник командира взводу, командир взводу (а.с. 52).

Відповідно до наказу №149л від 23 квітня 2010 року про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, виданого Оперативним воєнізованим гірничорятувальним загоном, затверджено перелік професій робітникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності до Списку №1, розділу №1, підрозділу І, згідно протоколу атестаційної комісії, а саме, респіраторщик, командир відділення (а.с. 53).

Відповідно до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії №255, №256, № 257 від 28.11.2014 року, у період з серпня 1998 року по жовтень 2014 року позивач щомісячно отримував заробітну плату та на всі виплати було нараховано страхові внески (єдиний внесок) (а.с. 54, 55, 56).

Як вбачається з копії диплому серії В №802477, виданого професійно-технічним училищем №108 міста Донецька на імя «Данілін Олександр Григорович», та рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11 грудня 2017 року, ОСОБА_1 у період з 01 вересня 1991 року по 29 червня 1992 року навчався у зазначеному навчальному закладі та закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією «електрослюсар підземний», останньому присвоєно кваліфікацію електрослюсар підземний третього розряду (а.с. 18, 61-62).

Згідно військового квитка серії УН №0077757 позивач у період з 01.12.1992 року по 25.10.1994 року проходив військову службу у Збройних силах України (а.с. 19-24).

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 78 КАС України, відповідачем не оспорюється та не підлягає доказуванню факт та періоди навчання позивача в ПТУ №108 та проходження ним строкової військової служби, періоди роботи позивача на шахті «Південнодонбаська №3», у Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні та Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні, оскільки кожна зі сторін посилається на зазначені періоди як в досліджених письмових доказах, так і при наданні суду усних пояснень. Однак, спірним є питання до якого саме виду стажу мають бути зараховані період навчання в ПТУ та період проходження строкової військової служби, до загального чи пільгового, а також чи підтверджують надані позивачем документи, а саме, трудова книжка та уточнюючі довідки, пільговий характер роботи позивача у зазначені періоди та відповідно чи підлягають дані періоди зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1, тому, саме зазначені питання підлягають дослідженню судом при вирішенні справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин,- за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. п. 1, 6, 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Для підтвердження військової служби приймаються військові квитки. Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами.

Відповідно до п. 10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За приписами п. 20 ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Тобто, розповсюдження даної постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на роботах віднесених до Списку №1, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Як встановлено в судовому засіданні позивач у період роботи з 01 серпня 1998 року по 31 жовтня 2014 року у Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні згідно даних трудової книжки серії БТ-ІІ №6037606 від 30 листопада 1990 року працював: респіраторщиком та командиром відділення, які віднесені до професій та посад віднесені до Списку №1. Окрім того, трудова книжка містить записи про періоди роботи позивача з зазначенням професій, номеру та дати наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства. Тобто, трудова книжка позивача містить записи про роботу у зазначені спірні періоди повний робочий день на посадах за Списком №1, що дає останньому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Окрім того, щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 01 серпня 1998 року по 31 жовтня 2014 року у Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні, необхідно відзначити, що як записами з трудової книжки позивача, так і довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №197 від 28.11.2014 року, а також наданими копіями наказів №77 від 25 квітня 2005 року, №114 від 30 червня 1995 рок, №150 від 26 квітня 2000 року та №149л від 23 квітня 2010 року про результати атестації робочих місць, підтверджується факт роботи ОСОБА_1 на вищезазначеному підприємстві повний робочий день на посадах, які належать до Списку №1 розділу 1 підрозділу 1, що дає останньому право на зарахування цих періодів до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Більше того, враховуючи, що підприємство, де працював позивач у спірний період, на теперішній час фактично розташовано на тимчасово окупованій території України, а його фінансово-господарську діяльність ОВГРЗ тимчасово припинено, позивач з обєктивних та незалежних від нього причин не має можливості отримати ні повторну довідку уточнюючу характер його роботи у зазначений період, ні будь-які інші документи щодо атестації його робочих місць у Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні.

При цьому, суд вважає необхідним відзначити, що посилання представника відповідача, щодо не можливості зарахування до спеціального стажу роботи позивача вищезазначеного періоду роботи у звязку неможливістю здійснення акту зустрічної перевірки пільгового стажу роботи, перевірити достовірність наданої позивачем уточнюючої довідки, отримання копій первинних документів, які підтверджують пільговий характер роботи, а також неможливість отримання документів, що підтверджують атестацію робочих місць, оскільки підприємство хоча і перереєструвалось до міста Вугледара, але фактично знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, критично сприймається судом, оскільки зазначені обставини не можуть порушувати право позивача на отримання пенсії та порушувати гарантовані останньому статтею 46 Конституції України право на соціальний захист особи, зокрема права на пенсію, що є основним джерелом існування та має забезпечувати необхідний особі рівень життя.

З урахуванням викладеного, наявні усі підстави для зарахування позивачу до пільгового стажу роботи періоди роботи у Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні з повним робочим днем на посадах віднесених до Списку 1, які надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме, з 01 серпня 1998 року по 31 жовтня 2014 року, а тому вимоги позову у цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про правомірність чи не правомірність відмови відповідача від зарахування до пільгового стажу позивача періодів навчання в ПТУ та проходження строкової військової служби, суд виходить з наступного.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, позивач навчався у професійно-технічному училищі №108 міста Донецька у період з 01 вересня 1991 року по 29 червня 1992 року, тобто до прийняття та набрання чинності Закону України «Про професійну-технічну освіту» від 10.02.1998 року, а тому в даному випадку посилання відповідача на зазначений Закони України як на підставу відмови для зарахування даного періоду до пільгового стажу позивача є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам законодавства, оскільки у відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

До спірних правовідносин має застосовуватись законодавство чинне на момент їх виникнення.

Відповідно до п. «к» п. 109 ОСОБА_4 Міністрів СРСР «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року №590 період навчання у училищах і школах системи державних трудових резервів та системи професійно-технічного навчання (професійно-технічних училищах), прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням даного періоду.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що для зарахування даного періоду до пільгового стажу, особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому не встановлюючи обмежень щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії, а тому посилання відповідача на те, що позивач після закінчення професійно-технічного училища протягом трьох місяців мав працевлаштуватись на роботу за набутою у професійно-технічному училищі професією є безпідставними.

Окрім того, суд враховує положення ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», відповідно до яких час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. При цьому, суд враховує, що на час закінчення позивачем 29 червня 1992 року професійно-технічного училища №108 міста Донецька, останньому не виповнилось 18 років, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 190 КЗпП останньому законодавством було заборонено працювати на важких роботах і на роботах з шкідливими або небезпечними умовами праці, а також на підземних роботах, а тому ОСОБА_1 з обєктивних, незалежних від нього причин, не мав можливості протягом трьох місяців з дня закінчення навчання працевлаштуватись за набутою професію, а після досягнення повноліття 01.12.1992 року був призваний до лав Збройних сил України, після чого працевлаштувався за набутою професію електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що період навчання ОСОБА_1 у професійно-технічному училищі №108 міста Донецька з 01 вересня 1991 року по 29 червня 1992 року за професією «електрослюсар підземний» має бути зараховано до пільгового стажу останнього, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 01.12.1992 року), ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 20.12.1991 року), у відповідності до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю, зараховується військова служба, незалежно від місця проходження служби.

З аналізу зазначених норм вбачається, що період строкової військової служби повинен зараховуватись до стажу роботи за спеціальністю, не залежно від часу та періоду працевлаштування за спеціальністю, або взагалі без такого. Факт того, що ОСОБА_1 до призову до лав Збройних сил України навчався за спеціальністю «електрослюсар підземний», яка віднесена до Списку №1 та дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, жодною зі сторін в судовому засіданні не оспорювалось та підтверджено відповідним записом в трудовій книжці серії БТ-ІІ №6037606 від 30 листопада 1990 року, дипломом серії В №802477 від 30 червня 1992 року та рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11 грудня 2017 року. Окрім того, після проходження строкової служби 10 січня 1995 року позивач працевлаштувався до шахти «Південнодонбаська №1» за набутою професією електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на викладене, суд вважає, що період служби в армії з 01.12.1992 року по 25.10.1994 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1

Вирішуючи питання щодо зарахування до пільгового стажу позивача період роботи позивача з 02.07.1992 року по 18.11.1992 року на шахті «Південнодонбаська №3», суд виходить з наступного.

Відповідно до ОСОБА_4 Кабінету Міністрів №10 від 26 січня 1991 року, №162 від 11 березня 1994 року, №36 від 16 січня 2003 року, №461 від 24 червня 2016 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» професія електрослюсар черговий та з ремонту устаткування на якій у період з 02.07.1992 року по 18.11.1992 року працював позивач належить до Списку №2, що також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №46 від 21.02.2017 року.

Відповідно до п «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що стаж роботи працівників, зайнятих повний робочий день за списком №2 зараховуються на пільгових умовах у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд не вбачає правових підстав для зарахування позивачеві періоду роботи з 02.07.1992 року по 18.11.1992 року на шахті «Південнодонбаська №3» за професією електрослюсар черговий та з ремонту устаткування, який належить до Списку №2 на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому вважає необхідним в даній частині вимог адміністративного позову відмовити.

Стосовно позовних вимог в частині зобовязання відповідача здійснити призначення пенсі за віком на пільгових умовах згідно ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20.04.2017 року, суд виходить з наступного.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Так, у відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької областімає виключну компетенцію в питаннях призначення пенсіїособі.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення відповідача прийняте без повного зясування обставин справи та інших документів наданих позивачем.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст. 9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

З урахуванням дискреційних повноважень ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької областіна прийняття рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,та визначення підстав, за яких призначається даний вид пенсії або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вважає необхідним зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.04.2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах, з зарахуванням до пільгового стажу періодів: навчання в ПТУ за професією «Електрослюсар підземний», проходження строкової військової служби та періоду роботи у оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. ст. 13, 14, 62, 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 01.12.1992 року), ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 20.12.1991 року), п. 20 ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній»,п. 109 ОСОБА_4 Міністрів СРСР «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року №590, ст. ст. 2, 3, 6, 7, 9, 72-78, 241-247, 251-252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області у відмові в призначенні пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період навчання в ПТУ за професією «Електрослюсар підземний» з 01 вересня 1991 року по 29 червня 1992 року.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період проходження строкової військової служби з 01 грудня 1992 року по 25 листопада 1994 року.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи у оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні з 01 серпня 1998 року по 31 жовтня 2014 року.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про призначення пенсії за віком згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20 квітня 2017 року, з зарахуванням до пільгового стажу зазначених періодів: навчання в ПТУ за професією «Електрослюсар підземний», проходження строкової військової служби та періоду роботи у оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні.

В іншій частині вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку і подана в апеляційну інстанцію через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_5