Справа № 826/14749/16
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства"БМ Банк" до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левінець Валентини Юріївни треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дентрікс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Гаргона" та Публічне акціонерне товариство" Автомобільна компанія "Укртранс" про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Міністерства юстиції України, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левінець Валентина Юріївна, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дентрікс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест гарант актив» та Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс», в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд: визнати незаконним та скасувати рішення Міністерства юстиції України у формі наказу від 16.08.2016 № 894/7.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним вище судовим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2013 між ПАТ «БМ Банк» (банк) та ТОВ «Деміс Канц» (позичальник) укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 47/1/120913 (далі - договір).

16.10.2013 між ПАТ «БМ Банк» (банк) та ТОВ «Деміс Канц» (позичальник) укладено додатковий договір № 1 до договору відновлюваної кредитної лінії від 12.09.2013 № 47/1/120913, відповідно до п. 1.1 цього договору, банк зобов'язується надати на умовах цього договору, а постачальник зобов'язується отримувати, належним чином використовувати та повернути передбачені цим договором строки кредит у розмірі 7780000,00 грн. та сплатити процента за користування кредитом в порядку та на умовах передбачених цим договором.

Пунктом 3.1 додаткового договору № 1 передбачено, що кредит повертається на рахунок позивача не пізніше 11.09.2015.

Відповідно до п. 3.1 додаткового договору № 1 виконання позичальником зобов'язання за цим договором забезпечується: 3.1.1 іпотекою - квартири, що розташована в м. Києві, вул.. Дмитрова, 2-б, кв. 61; 3.1.2 іпотекою - квартири, що розташована в м. Києві, вул.. Дмитрова, 2-б, кв. 159; 3.1.3 іпотекою - квартири, що розташована в м. Києві, вул.. Дмитрова, 2-б, кв. 140; 3.1.4 порукою згідно з договором поруки від 12.09.2013 № 47/1/1209/13/П.

На вказані квартири накладено заборону на відчуження нерухомого майна та обтяження іпотекою.

В передбачені Кредитним договором строки ТОВ «Деміс Канц» не повернув кредит.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.02.2016 задоволено позов ПАТ «БМ Банк» та стягнуто з ТОВ «Деміс Канц» заборгованість у розмірі 9353847,60 грн.

10.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець Валентиною Юріївною з об'єктів нерухомого майна, які є предметом іпотеки банку та належать на праві власності Публічному акціонерному товариству «Автомобільна компанія «Укртранс» знято заборону на відчуження нерухомого майна та обтяження іпотекою і здійснено реєстрацію права власності на квартири, що розташовані в АДРЕСА_4, кв. 159 за ПАТ «БМ Банк».

В подальшому представником банку Сервулею С.С., який є директором центрального відділення АТ «БМ Банк» на підставі довіреності від 25.04.2016, вказані об'єкти нерухомо майна відчужено на користь третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дентрікс».

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що з пояснень представника банку Сервулі С.С., останній не вчиняв жодних дій щодо відчуження квартир, свій паспорт та довіреність не надавав.

10.06.2016 позивач звернувся до Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві із заявою про порушення кримінальної справи та накладенням арешту на квартири, які є предметом іпотеки.

11.06.2016 вказану заяву позивача внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

В подальшому Шевченківським районним судом м. Києва накладено арешт на квартири: 61, 140, 159, що розташовані в м. Києві по вул. Дмитрова, 2-б.

29.06.2016 на підставі договору купівлі-проваджу від 29.06.2016 № 128 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець Валентиною Юріївною здійснено відчуження частини предмету іпотеки, а саме квартири 140, що розташована в м. Києві по вул. Дмитрова, 2-б за третьою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвест гарант актив".

01.07.2016 позивач звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою № 3023-05/8, в якій просив здійснити невідкладні заходи щодо припинення та скасування незаконного проведення реєстраційних дій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець Валентиною Юріївною, щодо відчуження квартир, які є предметом іпотеки за договором відновлюваної кредитної лінії від 12.03.2013 № 47/1/120913.

16.08.2016 Міністерством юстиції України видано наказ № 894/7 про відмову у задоволені скарги АТ "БМ Банк", з тих підстав, що остання не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення про державну реєстрацію.

Листом від 01.09.2016 № 30280/19141-0-33-16/19 позивач отримав рішення у формі наказу Міністерства юстиції України від 16.08.2016 № 894/7.

Позивач посилаючись на протиправність оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 16.08.2016 № 894/7, як такого, що порушує права та законні інтереси позивача, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що законодавцем не передбачено відмова у задоволенні такої скарги під час розгляду її по суті з тих підстав, що скарга не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення про державну реєстрацію.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правомірними з огляду на наступне.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав (далі - Закон).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

За правилами часин 1 та 2 статті 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає, зокрема, скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) (п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з ч. 6 ст. 37 Закону за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема, задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" та "д" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Відповідно до ч. 8 ст. 37 Закону Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 37 Закону).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128).

Згідно з п. 2 Порядку №1128 для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

В силу вимог пунктів 9 - 11 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє скаржнику (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкту оскарження та іншим заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) рекомендованою телеграмою; 2) телефонограмою; 3) факсимільним повідомленням; 4) засобами електронної пошти.

Копії скарги та доданих до неї документів надаються суб'єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Наказом Мін'юсту України від 12.01.2016 року №37/5 (далі - Положення №37/5), рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

Згідно з п. 12 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Пунктом 17 цього ж Порядку передбачено, що копії рішення, прийнятого за результатом розгляду скарги, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику, суб'єкту оскарження, а також особам, які брали участь у розгляді скарги по суті, протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

З урахуванням встановлених та неоспорених учасниками процесу обставин, а також наведених норм права, колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги позивача законність та обґрунтованість рішення місцевого адміністративного суду, зазначає наступне.

Так, як встановлено, 01.07.2016 позивач звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою № 3023-05/8, в якій просив здійснити невідкладні заходи щодо припинення та скасування незаконного проведення реєстраційних дій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець Валентиною Юріївною, щодо квартир відчуження квартир,які є предметом іпотеки АТ «БМ Банк». Як зазначено у позовній заяві, позивачем долучені належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують обставини викладені у скарзі.

14.07.2016 відбулось попереднє засідання комісії з питань розгляду скарг у сфері реєстрації Міністерства юстиції України по розгляду скарги АТ «БМ Банк», на якому був присутній представник позивача.

01.08.2016 відбулось засідання розгляду скарги у сфері реєстрації Міністерства юстиції України по розгляду скарги АТ «БМ Банк» на якому також був присутній представник скаржника та надав пояснення по суті заявлено скарги. Даний факт відображено у висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 01.08.2016.

Тобто, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації перейшла до розгляду скарги по суті, на засіданні якої представником позивача було надано пояснення з приводу обґрунтування поданої скарги.

Однак, 16.08.2016 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, за результатами розгляду скарги по суті видано наказ № 894/7 про відмову у задоволені скарги АТ «БМ Банк», з тих підстав, що остання не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення про державну реєстрацію.

Колегія суддів зауважує, що що Порядком № 1128 визначено саме: перед початком розгляду скарги по суті комісія з'ясовує чи оформлена безпосередньо сама скарга у відповідності до вимог ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги.

У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Крім того, листом від 02.08.2016 № 26931/19141-0-33-16/19 Міністерство юстиції України продовжило термін розгляду скарги.

Колегія суддів зауважує, що законодавством чітко визначено за яких обставин Міністерство юстиції України може продовжити термін розгляду скарги, а саме: у разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб.

Відповідно перевірка діяльності державного реєстратора та суб'єкта державної реєстрації прав відповідачем не здійснювалась, скаржник та інші особи до розгляду скарги не залучались.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що законодавцем не передбачено відмова у задоволенні такої скарги під час розгляду її по суті з тих підстав, що скарга не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення про державну реєстрацію.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

З підстав вище викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 05.03.2018.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.