Справа № 754/3105/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/3105/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Шевчук Олексій Петрович
Суддя-доповідач : Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування постанови про накладення на Управління штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання постанови Деснянського районного суду м. Києва та скасувати зазначену постанову.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, третя особа ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явився апелянт, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник позивача просив залишити постанову суду першої інстанції без змін. Представник відповідача будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУТЮ у м. Києві від 22.02.2017 у ВП № 31490870 на Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Києві накладено штраф в розмірі 5100 грн. за невиконання виконавчого листа № 2а-830/11 від 27.02.2012.

Вказаний виконавчий лист видано на підставі постанови Деснянським районним судом м. Києва від 09.02.2011 у справі №2-а-830/11, якою задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 та зобов'язано УПФУ в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 додаткової пенсії.

Управління ПФУ листом від 13.12.2016 року повідомило управління ДВС про те, що на виконання вимог суду Управлінням здійснено нарахування ОСОБА_3 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю та у разі наявності фінансування виплата нарахованої суми буде проведена у встановленому порядку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як встановлено, 05.03.2012 відкрито виконавче провадження ВП № 31490870, з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва від 27.02.2012 у страві № 2-а-830/11.

12.03.2013 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду.

08.11.2016 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 31490870, у зв'язку з тим, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 20.10.2016 у справі № 754/10725/16-а визнано протиправною постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 12.03.2013 ВП № 31490870 та зобов'язано відновити виконавче провадження за виконавчим листом.

Станом на 22.02.2017 інформація про повне виконання рішення суду була відсутня в зв'язку з чим державним виконавцем прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Позивач вказує, що за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів виконати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2011 у справі №2-а-830/11 не вбачається можливим.

Як свідчать обставини справи, кошти на рахунку позивача за визначеними кодами економічної класифікації видатків бюджету відсутні, додаткові субвенції з бюджету на виконання рішення суду позивачу з Державного бюджету не виділялись.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30 квітня 2002року № 8-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730; було чинним на час виникнення спірних відносин; далі Положення), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 розділу ІІ Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право юридичної особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 24.01.2018, справа 405/3663/13-а.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі вказаного не спростовують, тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017 у справі за адміністративним позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 06.03.2018