Справа № 804/5525/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 р. Справа № 804/5525/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняКарімовій Ю.Р.
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарства "Нове" до Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції (правонаступник Дніпродзержинської ОДПІ) Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови, викладеної у листі №3076/10/04-03-10-19 від 04.07.2017р.та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2017р. Селянське (фермерське) господарство «Нове» звернулося з адміністративним позовом до Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 29.09.2017р., просить:

- визнати протиправною відмову Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у реєстрації Селянського (фермерського) господарства «Нове» платником єдиного податку четвертої групи починаючи з 01.01.2016р., яка викладена у листі №3076/10/04-03-10-19;

- зобов'язати Дніпродзержинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повторно розглянути питання про надання Селянському (фермерському) господарству «Нове» статусу платника єдиного податку четвертої групи - сільськогосподарського товаровиробника, у якого частка сільськогосподарського виробництва за попередній (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків на 2016 рік та зареєструвати Селянське (фермерське) господарство «Нове» платником єдиного податку четвертої групи - сільськогосподарським товаровиробником, у якого частка сільськогосподарського виробництва за попередній (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків на 2016 рік (починаючи з 01 січня 2016р.).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивачу було відмовлено у реєстрації платником єдиного податку четвертої групи з підстав того, що станом на 01.01.2016р. позивач мав податковий борг у сумі 19,18 грн., який виник внаслідок несвоєчасного перерахування штрафної санкції в сумі 510,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 14.08.2015р. Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено в судовому порядку за результатами якої постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2016р. у справі №804/4882/16, яке набрало законної сили 11.04.2017р., було скасовано податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2015р. Отже, на думку позивача, вказаним судовим рішенням спростовано факт наявності у позивача податкового боргу станом на 01.01.2016р., а тому відповідач повинен підтвердити статус позивача як платника єдиного податку четвертої групи. У зв'язку з наведеним, позивач 20.06.2017р. звернувся до відповідача з заявою про повторний розгляд його заяви про реєстрацію у 2016р. його платником єдиного податку четвертої групи - сільськогосподарського товаровиробника з урахуванням висновків вищенаведеного судового рішення. Проте, відповідач листом №3076/10/04-03-10-19 від 04.07.2017р. відмовив позивачеві з підстав того, що наведене вище судове рішення не містить зобов'язання це зробити. Позивач з вказаною відмовою не погоджується, просить визнати таку відмову протиправною, зобов'язати відповідача повторно розглянути питання про надання позивачеві статусу платника єдиного податку - четвертої групи - сільськогосподарського товаровиробника та зареєструвати позивача таким платником такого податку з 01.01.2016р., оскільки у разі скасування за судовим рішенням нарахованого грошового зобов'язання, пені та штрафних санкцій такий податковий борг автоматично скасовується згідно до п.57.4 ст.57, п.56.18 ст.56 ПК України, що свідчить про те, що станом на 01.01.2016р. у позивача податковий борг був відсутній та позивач мав право на користування статусом платника єдиного податку четвертої групи саме з 01.01.2016р. та таке право повинно бути відновлено шляхом зобов'язання відповідача зареєструвати його платником цього податку. Додатково у поясненнях представник позивача посилається на те, що позивач не виключався з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування з переведенням на статус платника ПДВ на загальних умовах за процедурами перереєстрації, що підтверджено витягом з реєстру платників ПДВ, інформацією з реєстрів платників ПДВ станом на 07.12.2017р., листом ДФС від 03.07.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 29.11.2017р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с.71).

Разом з тим, 29.09.2017р. засобами електронного зв'язку відповідачем було направлено заперечення на позов, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на те, що рішенням №12/04-33 від 19.02.2016р. позивачеві було відмовлено у реєстрації його платником єдиного податку четвертої групи у зв'язку з наявністю податкового боргу на 01.01.2016р. згідно до вимог п.п.291.5.3 п.291.5 ст.291 ПК України. Податковий борг станом на 01.01.2016р. становив 19,18 грн. пеню, яка виникла внаслідок несвоєчасної сплати штрафної санкції по податковому повідомленню-рішенню №, яка була добровільно сплачена позивачем 18.01.2016р. за платіжним дорученням №46913, тобто посилання позивача на скасування пені є безпідставним. Також відповідач вважає неґрунтовним посилання позивача на неправомірну відмову у реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016р., оскільки порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до п.п.298.8.1 - 298.8.4 ПК України, документи подаються до 20.02.2016р. Окрім того, відповідач вказує, що постанова суду від 01.12.2016р. у справі №804/4882/16 не містить зобов'язання відповідача вчинити дії щодо повторного розгляду заяви про реєстрацію позивача платником єдиного податку четвертої групи, а тому вважає, що у відповідача немає законних підстав для реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи починаючи з 01.01.2016р.

У відповідності до вимог ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, строки розгляду справи, встановлені ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача з урахуванням наданих відповідачем письмових заперечень за наявними у справі доказами на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником позивача до початку судового розгляду справи було заявлено усне клопотання про заміну відповідача у справі Дніпродзержинську ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Кам'янську ОДПІ Головного ДФС у Дніпропетровській області у зв'язку з його перейменуванням та реорганізацією, що підтверджено копією витягу з ЄДРПОУ від 03.12.2017р. (а.с.83-87).

Розглянувши вказане усне клопотання, суд вважає наведені докази достатніми для наявності підстав щодо заміни відповідача у справі Дніпродзержинської ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Кам'янську ОДПІ Головного ДФС у Дніпропетровській області на підставі ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у справі.

Селянське (фермерське) господарство "Нове» зареєстроване як юридична особа 06.05.2001р. за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, с.Китайгород, вул. 60 річчя СРСР, буд. 21, перебуває на обліку у Кам'янській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, є платником єдиного податку четвертої групи з 01.01.2017р. по 31.12.2017р., що підтверджується копією витягу з ЄДРПОУ від 03.02.2017р., копією витягів з реєстру платників ПДВ (а.с.8-13, 75,77).

19.02.2016р. відповідачем було прийнято рішення про відмову у реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи через наявність у позивача станом на 01.01.2016р. податкового боргу в сумі 19,18 грн. згідно до вимог п.п.291.5.3 п.291.5 ст.291 ПК України, що підтверджується його копією (а.с.14).

Так, згідно даних облікової картки платника податків, вказана сума податкового боргу у розмірі 19,18 грн. становить пеня за несвоєчасну сплату позивачем штрафної санкції у розмірі 510 грн. нарахованої за податковим повідомленням-рішенням № від 14.08.2015р. (а.с.16, 42).

18.01.2016р. з платіжним дорученням №46913 позивачем вказана сума податкового боргу у розмірі 19.18 грн. була сплачена, що підтверджується відомостями, наведеними в обліковій картці (а.с.42).

У подальшому, позивачем у судовому засіданні було оскаржено податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2015р. За результатами такого оскарження 01.12.2016р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом була прийнята постанова у справі №804/4882/16 за якою вказане податкове повідомлення-рішення було скасоване, вказане судове рішення набрало законної сили 11.04.2017р., що підтверджується копіями судових рішень (а.с.19-24).

У зв'язку зі скасуванням податкового повідомлення-рішення № від 14.08.2015р. у судовому порядку, яке фактично було підставою для нарахування позивачеві податкового боргу станом на 01.01.2016р., позивач 20.06.2017р. звернувся повторно до відповідача з заявою про реєстрацію його платником єдиного податку четвертої групи, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с.27).

Однак, відповідачем 04.07.2017р. прийнято рішення у формі листа №3076/10/04-03-10-19 про відмову повторно розглянути заяву позивача та зареєструвати його платником єдиного податку четвертої групи на 2016р. через те, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2016р. у справі №804/4882/16 не містить зобов'язання відповідача вчинити дії щодо повторного розгляду заяви про реєстрацію позивача платником єдиного податку четвертої групи чи здійснення перерахування грошових зобов'язань, що підтверджується копією відповідного оспорюваного рішення відповідача (а.с.28).

Позивач просить визнати протиправною відмову відповідача у реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи, починаючи з 01.01.2016р., через наявність у позивача станом на 01.01.2016р. податкового боргу у сумі 19,18 грн. посилаючись на те, що за постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2016р. у справі №804/4882/16 податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2015р., яке стало підставою для нарахування податкового боргу позивачеві у сумі 19,18 грн. було скасовано, а отже, підтверджено факт відсутності у позивача податкового боргу станом на 01.01.2016р., оскільки зі скасуванням штрафних санкцій за судовим рішенням скасовуються автоматично і пеня нарахована на таку суму боргу. Позивач вважає, що за відсутності податкового боргу у позивача станом на 01.01.2016р., що підтверджено судовим рішенням, позивач мав право на користування статусом платника єдиного податку четвертої групи, а тому таке право повинно бути поновлено шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути питання про надання позивачеві статусу платника єдиного податку четвертої групи та зареєструвати позивача платником єдиного податку четвертої групи.

Заслухавши представника позивача, який брав участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014р. №71 ( набрав чинності з 01.01.2015р.) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок ( виділено в окрему 4 групу).

Пункт 291.4 статті 291 ПК України доповнено підпунктом 4, відповідно до якого сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Згідно з пунктами 299.1, 299.2 ПК України реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до підпункту 298.8.1 п.298.8 статті 298 ПК України сільськогосподарські виробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

- у відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Згідно з пунктом 299.13 статті 299 ПК України з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та власному офіційному веб-сайті так дані з реєстру платників єдиного податку: податковий номер (для юридичної особи); найменування для юридичної особи або прізвище, імя, по-батькові для фізичної особи; дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; ставку єдиного податку; групу платника податку; види господарської діяльності; дату виключення з реєстру платників єдиного податку.

Отже, з 01.01.2015р. платники фіксованого сільськогосподарського податку автоматично стають платниками єдиного податку четвертої групи. Їх реєстрація у якості платників єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру платників єдиного податку. Крім того, контролюючий орган додатково розміщує дані про таких платників на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та власному офіційному веб-сайті, а також на підставі наявної інформації надає підтвердження статусу платника єдиного податку.

При цьому, у зв'язку зі змінами у законодавстві з 01.01.2015р. позивач автоматично набув статусу платника єдиного податку четвертої групи (оскільки був у 2015р. платником фіксованого сільськогосподарського податку), а також і у 2016р., що підтверджується змістом акту перевірки від 14.08.2015р. та інформацією з реєстру про реєстрацію позивача суб'єктом спецрежиму оподаткування з 01.01.2009р. по 01.01.2017р. (а.с.76, 89-90).

За таких обставин, можна дійти висновку, що позивач, звертаючись у лютому 2016р. та повторно у червні 2017р. до відповідача із заявами про реєстрацію позивача платником єдиного податку четвертої групи сільськогосподарського виробника починаючи з 01.01.2016р. на 2016р., позивач не здійснював дій, спрямованих на перехід на спрощену систему оподаткування, а здійснював дії з щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Так, як встановлено судом із наданих сторонами документів, позивачем для підтвердження статусу платника єдиного податку на 2016р. у лютому 2016р. у повному обсязі був наданий перелік документів, визначений п.п.298.8.1 п.298.1 ст.298 ПК України, жодних неточностей у документах відповідачем не виявлено та відповідних доказів суду не надано.

Відтак, підстави для не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи за позивачем з 01.01.2016р. у відповідача були відсутні, а тому контролюючий орган був зобов'язаний внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку та інформаційних мереж.

Проте, контролюючим органом у лютому 2016р. та у липні 2017р. було відмовлено позивачеві у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2016р. з посиланням на наявність у позивача податкового боргу станом на 01.01.2016р. у сумі 19,18 грн., що становить пеню за несвоєчасну штрафних санкцій, застосованих за податковим повідомленням-рішенням № від 14.08.2015р. згідно до вимог п.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 ПК України, що підтверджується копією рішення №12/04-33 від 19.02.2016р. та рішенням оформленого листом №3076/10/04-03-10-19 від 04.07.2017р. (а.с.14, 28).

Разом з тим, згідно з підпунктом 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України, не може бути платником єдиного податку четвертої групи суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс мажорних обставин).

У разі ж наявності у контролюючого органу підстав вважати, що позивач не може бути платником єдиного податку, контролюючий орган згідно з пунктом 299.10 статті 299 ПК України, наділений правом прийняття рішення про анулювання реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, що, у даному випадку, відповідачем зроблено не було та позивач станом на 2016р. перебував у реєстрі платника єдиного податку, що підтверджується витягом із відповідного реєстру (а.с.76).

Таким чином, можна дійти висновку, що наявність податкового боргу на 01 січня поточного року є підставою для відмови у набутті статусу платника єдиного податку лише для тих суб'єктів господарювання, які вперше набувають такий статус.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позивач у даному випадку мав з 01.01.2016р. автоматично стати платником єдиного податку четвертої групи, тому норми підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України щодо відмови у такій реєстрації за наявності податкового боргу до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Для тих суб'єктів господарювання, які вже були платниками єдиного податку, відповідно до вимог підпункту 8 підпункту 298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України податковий борг може бути підставою для втрати цього статусу лише у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

З аналізу вказаних норм, суд приходить до висновку, що правила підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 ПК України стосуються порядку самостійного переходу суб'єкта господарювання на спрощену систему оподаткування, які Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція помилково ототожнила з правилами автоматичного переходу.

Аналогічна правова позиція узгоджується і з позицією Вищого адміністративного Суду України, яка викладена в ухвалі від 15.11.2016р. №К/800/8382/16.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було надав жодних доказів та не навів жодних підстав, які б свідчили про обґрунтованість прийняття рішення про відмову у підтвердженні статусу (реєстрації) позивача платником єдиного податку четвертої групи починаючи з 01 січня 2016р.,яка викладена у листі №3076//10/04-03-10-19 від 04.07.2017р.. з урахуванням вищенаведених встановлених обставин та норм чинного податкового законодавства.

Окрім того, судом критично надається оцінка доводам відповідача, викладених у запереченнях, стосовно того, що станом на 01.01.2016р. у позивача обліковувався податковий борг, що становить пеню у сумі 19,18 грн., яка виникла у зв'язку з несвоєчасною сплатою позивачем штрафної санкції по податковому повідомлення-рішення № від 14.08.2015р., яка була добровільно сплачена позивачем 18.01.2016р. за платіжним дорученням №46913, так як вказане податкове повідомлення-рішення було визнано протиправним та скасоване згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2016р. у справі №804/4882/16, яка набрала законної сили 11.04.2017р. та є обов'язковою для виконання на всій території України для осіб, які беруть участь у справі, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, а також посадових чи службових осіб у відповідності до вимог Конституції України, ст.ст. 14, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому на виконання судового рішення контролюючий орган повинен був скасувати податкове-повідомлення рішення № та внести зміни до облікової картки про відсутність у позивача податкового боргу станом на 01.01.2016р., у тому числі і пені у сумі 19,18 грн. нарахованої позивачеві безпідставно, оскільки саме скасоване податкове повідомлення-рішення було підставою для нарахування вказаної суми пені, яке у судовому порядку визнано протиправним.

Отже, викладені обставини свідчать про відсутність у позивача станом на 01.01.2016р. податкового боргу, а, відповідно, свідчить і про не необгнутованість та протиправність відмови контролюючого органу підтвердити статус платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016р. за зверненням позивача.

Між тим, у ході судового розгляду справи представником позивача надані належні та допустимі докази, як свідчать про протиправність прийняття відповідачем оспорюваного рішення з урахуванням встановлених обставин у даній справі та норм чинного податкового законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши правомірність прийняття рішення про відмову у підтвердженні статусу позивача платником єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016р. у відповідності до вимог ч.3 ст.2 вищевказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято оспорюване рішення не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому оспорюване рішення про відмову у підтвердженні статуту платника єдиного податку четвертої групи, яке викладене у листі №№3076/10/04-03-10-19 від 04.07.2017р. підлягає визнанню судом протиправним та скасуванню з урахуванням того, що оспорюване рішення є актом індивідуальної дії, який підлягає не лише визнанню протиправним, а й скасуванню у відповідності до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з того, що судом встановлено протиправність оспорюваного вище рішення підлягають і задоволенню позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, зокрема, для повного, належного та ефективного захисту порушеного права позивача, слід вийти за межі позовних вимог у відповідності до ст.ст.11,162 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов'язати відповідача підтвердити статус Селянського (фермерського) господарства «Нове» як платника єдиного податку четвертої групи на 2016р. та внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку, про що видати витяг з реєстру платників єдиного податку з урахуванням встановлених обставин у справі та аналізу норм вищенаведеного чинного податкового законодавства.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення даного адміністративного позову позивача у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно платіжного доручення №72 від 20.08.2017р. у розмірі 3200 грн. (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12,55, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Селянського (фермерського) господарства «Нове» до Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції (правонаступник Дніпродзержинської ОДПІ) Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови, викладеної у листі №3076/10/04-03-10-19 від 04.07.2017р.та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відмову у реєстрації Селянського (фермерського) господарства «Нове» платником єдиного податку четвертої групи на 2016р., оформлене листом №3076/10/04-03-10-19 від 04.07.2017р.

Зобов'язати Кам'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підтвердити статус Селянського (фермерського) господарства «Нове» як платника єдиного податку четвертої групи на 2016р. та внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку, про що видати витяг з реєстру платників єдиного податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (51931, Дніпропетровська область, м.Камянське, вул. Медична, 9, ) на користь Селянського (фермерського) господарства «Нове» (51030, Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Китайгород, вул. 60 річчя СРСР, 21, ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3200 грн. (три тисячі двісті грн.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2017 року.

Суддя С.О. Конєва