Справа № 823/7/18
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року справа № 823/7/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації на запит позивача про надання публічної інформації, зареєстрований 22.12.2017 за №3;

- зобовязати відповідача надати позивачу інформацію згідно з запитом про надання публічної інформації від 22.12.2017.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на його думку відповідач здійснив бездіяльність щодо ненадання інформації на запит позивача про надання публічної інформації, що є порушенням Закону України Про доступ до публічної інформації.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 22.12.2017 ОСОБА_1 звернувся із інформаційним запитом до відповідача, в якому просив надати публічну інформацію, а саме:

- належним чином завірену копію рішення сесії чи виконкому Деньгівської сільської ради про виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: с.Деньги, вул. Лісова, 21;

- належним чином завірену копію рішення Деньгівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: с.Деньги, вул. Лісова, 21;

- належним чином завірену копію рішення Деньгівської сільської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та дозволу на видачу Державного акта на земельну ділянку за адресою: с.Деньги, вул. Лісова, 21;

- належним чином завірену копію рішення Деньгівської сільської ради від 26.07.1993 №14-21.

Листом від 22.12.2017 №54 відповідач повідомив позивача, що рішення Деньгівської сільської ради від 26.07.1993 №14-21 знаходяться в архівному секторі Золотоніської РДА. Тому за копією цього рішення необхідно звернутись в архівний сектор Золотоніської РДА.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд врахував таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 №2939-VI (далі Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов'язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із ст. 12 Закону № 2939-VI суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

З аналізу наведених норм, та оскільки запитувана інформація стосується рішень відповідача, прийнятих ним, суд дійшов до висновку, що відповідач є розпорядником запитуваної позивачем інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Із листа Деньгівської сільської ради від 22.12.2017 №54 судом встановлено, що вищевказана відмова відповідача у задоволенні інформаційного запиту позивача надана останньому з підстав, що не передбачена частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI.

Крім того, згідно з ч.3 ст.22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази направлення відповідачем інформаційного запиту позивача до архівного сектору Золотоніської РДА, оскільки відповідачу за його статусом та характером діяльності відомо хто володіє запитуваною позивачем інформацією, тому суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Деньгівської сільської ради щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання інформації на запит позивача про надання публічної інформації, зареєстрований 22.12.2017 за №3 та зобовязати відповідача надати позивачу інформацію згідно з запитом про надання публічної інформації від 22.12.2017.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити повністю.

Згідно з ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 262, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Деньгівської сільської ради щодо ненадання інформації на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації, зареєстрований 22.12.2017 за №3.

Зобовязати Деньгівську сільську раду (19770, Черкаська обл., Золотоніський район, с.Деньги, вул. Кірова, 127; ) надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) інформацію згідно з запитом про надання публічної інформації від 22.12.2017 за №3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Деньгівської сільської ради (19770, Черкаська обл., Золотоніський район, с.Деньги, вул. Кірова, 127; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір за подання цього позову в сумі 640,00 грн (шістсот сорок гривень).

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Рідзель