Справа № 820/776/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 березня 2018 р. № 820/776/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (Балаклійський відділ)
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії;-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (Балаклійський відділ) щодо припинення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії;

- зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області (Балаклійський відділ) поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше отримувачем пенсії, сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії - з 01.12.2017р.,

- звернути постанову суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням №, яке видане Пенсійним фондом України. Раніше позивач був зареєстрований та постійно проживав в м.Хрустальний (колишня назва м.Красний луч) Луганської області, де перебував на обліку у пенсійному фонді та отримував пенсію. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції у місті, де мешкав позивач, було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України, внаслідок чого позивач за рекомендаціями Міністерства соціальної політики України звернувся із заявою про взяття на облік та нарахування пенсії до відповідача. На підставі зазначеного відповідач нараховував позивачу пенсійне забезпечення, однак, починаючи з грудня 2017 року безпідставно припинив нарахування пенсії позивачу. ОСОБА_1 ніякої інформації щодо прийняття рішення про припинення пенсії не надходило від відповідача. Позивач не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

На виконання ухвали суду відповідачем 03.03.2018 року надано відзив, в якому останній просив суд відмовити у задоволені позову, у зв'язку з тим, що 29.05.2017 року позивачем до Управління було надано заяву про зміну адреси проживання та довідку №1483 від 18.05.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Отже, 14.11.2017 року позивачу автоматично припинено виплату пенсії з 01.12.2017 року, як особі, яка фактично не проживає на території Балаклійського району Харківської області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, які суд розглядає за правилами спрощенного провадження, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням №, яке видано по інвалідності ІІ групи, інваліду війни, дійсне до 22.03.2020 року, видане Пенсійним фондом України. (зв. бік а.с.11)

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.03.2017 року №1483. (а.с.11) Попереднім місцем проживання позивача є м.Красний Луч Луганської області. Внаслідок проведення АТО позивач був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на положення Постанови Кабінету Міністрів України "Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції" №637 від 05.11.2014р. (в редакції від 05.11.2014р, яка діяла на момент набуття позивачем статусу внутрішньо переміщеної особи), відповідно якої призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач звернувся до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (Балаклійський відділ).

На підставі заяви позивача про взяття на облік Балаклійським відділом Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області нараховувались пенсійні виплати включно по листопад 2017р. Однак, починаючи з грудня 2017 року виплати позивачу було припинено.

Як зазначає ОСОБА_1, з телефонної розмови з працівником відповідача йому стало відомо, що виплати пенсії припинено у зв'язку з відсутністю його за фактичним місцем проживання (перебування), тобто за порушення обов'язкової вимоги для отримання соціальних послуг відповідно ст.7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VІІ від 20.10.2014р. Жодного повідомлення чи рішення про припинення виплати пенсії позивач не отримував.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В звязку із встановленими обставинами справи, суд зазначає наступне.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-VI.

Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 р. №1706-VII врегульований статус внутрішньо переміщених осіб, відповідно ст.7 Закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Частиною 1 статті 47 вказаного Закону №1058-VI встановлено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною першою статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-VI та включають таки випадки для припинення пенсії:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Будь-яких інших підстав для припинення виплати пенсії не передбачено, а тому посилання відповідача, що Балаклійським відділом Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області припинено виплату пенсії позивачу на підставі того, що позивач не знаходився за фактичним місцем проживання (перебування)є не законним та таким, що суперечить чинному законодавству України.

Статтею 46 Конституція України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно ч.1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Положеннями ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. №405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м.Красний Луч (Луганська обл.).

Судом встановлено, що рішення Балаклійським відділом Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про зупинення з 01.12.2017р. виплати пенсії позивачу - ОСОБА_1, відповідачем відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не приймалось.

Доказів наявності судового рішення про зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 суду не надано, жодним Законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які проживають на території, яка не контролюється органами державної влади.

Відповідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Пічкур проти України" зазначено про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", Європейський суд з прав людини визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем Молдавської Республіки Придністров'я (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за ст.1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Як зазначено в п. 333 цього рішення: "Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратиський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Воно повинно усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією".

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявну протиправну бездіяльність відповідача та відсутність у відповідача правових підстав для припинення виплати позивачу пенсії з підстави відсутності його за фактичним місцем проживання (перебування).

Відповідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 ч.1 ст.371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2,3,6,8, 242, 243, 245, 246, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (Балаклійський відділ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (Балаклійський відділ) щодо припинення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії.

Зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області (Балаклійський відділ) поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше отримувачем пенсії, сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії - з 01.12.2017р.

Звернути постанову суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Панченко