Справа № 761/28935/17
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/152/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Григоренко А.В.,

представника позивача - Кучерина Т.І.,

представника відповідача - Олемської О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до Спеціального відділу контролю за станом благоустрою та зовнішнім дизайном міста Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Спеціального відділу контролю за станом благоустрою та зовнішнім дизайном міста Броварської міської ради Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування припису.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.03.2016 року Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Броварської міської ради отримав заяву ТОВ «Споживчий центр» від 11.03.2016 року про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Бровари, вулиця Гагаріна, 16. Позивач зазначає, що строк для прийняття та направлення дозвільного документу та/або рішення про відмову у його видачі сплив 10.05.2016 року. До 10.05.2016 року ТОВ «Споживчий центр» не отримало ні документу дозвільного характеру, ні рішення про відмову у його видачі, що є порушенням відповідачем ст.ст.4. 4-1 ЗУ "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та автоматично надало позивачу право на розміщення реклами, відповідно до наданих ним документів. ТОВ «Споживчий центр», керуючись листом Державної регуляторної служби України вих.№6428/0/20-16 від 19.10.2016 року, отриманого ТОВ «Споживчий центр», роз'яснень Державної регуляторної служби України «Щодо деяких питань застосування принципу мовчазної згоди», додатково також направило дозвільному органу - Управлінню містобудування та архітектури Виконавчого комітету Броварської міської ради від 02.12.2016р. № 692, № 693, якими повідомляло дозвільний орган про початок застосування права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності, отримане за принципом мовчазної згоди. Спеціальним відділом контролю за станом благоустрою та зовнішнім дизайном міста Броварської міської ради Київської області прийнятий припис від 08.08.2017 року, яким на ТОВ «Споживчий центр» покладено зобов'язання демонтувати самовільно встановлену рекламну конструкцію по вул.Гагаріна. 16 в м. Бровари до 10.08.2017 року. Припис було отримано ТОВ «Споживчий центр» 08.08.2017 року. Позивач вважає, рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. За вказаних обставин, оскаржуваний припис відповідача про демонтаж рекламної конструкції, як розміщеної без відповідного дозволу є протиправним, та таким, що суперечить приписам законодавства.

Тому, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати припис від 08.08.2017 року, контрольний вх. №203 Спеціального відділу контролю за станом благоустрою та зовнішнім дизайном міста Броварської міської ради Київської області.

15.08.2017 року представником позивача було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою від 18.08.2017 року.

16.02.2018 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву.

19.02.2018 року представник позивача надав відповідь на відзив відповідача, та звернувся з клопотанням про визнання доданих відповідачем фотокарток неналежними та недопустимими доказами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, зазначивши, що за вказаних обставин, оскаржуваний припис відповідача про демонтаж рекламної конструкції, як розміщеної без відповідного дозволу є протиправним, та таким, що суперечить чинному законодавству.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, підтримав наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги до відповідача необґрунтовані, безпідставні, оскільки позивачем було порушено п.п. 36-2, 36-3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», тому, що рекламний щит було встановлено біля світлофору та пішохідного переходу, що повинно було в свою чергу погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чого позивачем не було зроблено.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.03.2016 року позивач звернувся до виконавчого комітету Броварської міської ради із заявами про надання йому дозволу на розміщення зовнішньої реклами - тимчасової виносної спеціальної конструкції (штендеру) за адресою: м. Бровари, вулиця Гагаріна, 16 (а.с. 10-11).

Директор ТОВ «Споживчий центр» звернувся до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Броварської міської ради з повідомленням №692 від 02.12.2016 року, в якому повідомив про початок застосування права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності, отримане за принципом мовчазної згоди, додавши фотокартку з фрагментом місцевості, на якій планується розташування рекламного засобу (а.с. 14).

08.08.2017 року спеціальним відділом контролю за станом благоустрою та зовнішнім дизайном міста Броварської міської ради Київської області прийнятий припис, яким на ТОВ «Споживчий центр» покладено зобов'язання демонтувати самовільно встановлену рекламну конструкцію по вул. Гагаріна. 16 в м. Бровари до 10.08.2017 року (а.с. 3).

Представник відповідача в поданому відзиві зазначає, що вказані заяви надійшли на розгляд до управління містобудування та архітектури 31.03.2016 року та зареєстровані відповідно за №461 та №462. У відповідності до Порядку розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м.Бровари, затвердженому рішенням Броварської міської ради Київської області від 29.01.2009 №1021-55-05, питання розміщення об'єктів зовнішньої реклами 15.04.2016р. було розглянуто на засіданні інвестиційної ради міста. За наслідками розгляду поданого заявником пакету документів інвестрадою прийнято рішення про недоцільність встановлення тимчасової виносної спеціальної конструкції (штендеру) за адресою м. Бровари, вул.Гагаріна, 16. На підставі прийнятого рішення інвестиційною радою міста питання надання дозволу на розміщення об'єктів зовнішньої реклами ТОВ «Споживчий центр» на розгляд виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області не виносилося, а тому позивач і не був повідомлений про прийняте рішення.

Крім того, відповідачем було зазначено, що неправомірність встановлення позивачем тимчасової виносної спеціальної конструкції (штендеру) полягала в тому, що згідно фотографії, зробленої під час складання оскаржуваного припису вказанаконструкція була встановлена впритул опори світлофору на краю тротуару біля проїжджої частини дороги, що не відповідає вимогам п.п.36-2, 36-3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» 30 березня 1994 р. N198,

Відповідно п.п.36-2, 36-3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» 30 березня 1994 р. N198 розміщення зовнішньої реклами у межах смуг відведення автомобільних доріг провадиться за погодженням з органами державного управління автомобільними дорогами або їх власниками та уповноваженим підрозділом Національної поліції з дотриманням зокрема таких вимог:необхідність дотримання техніки безпеки;забезпечення видимості на перехрестях, у напрямку руху транспортних засобів, бокової видимості, забезпечення видимості дорожніх знаків, світлофорів, пішохідних переходів, залізничних переїздів, зупинок громадського транспорту; заборона відтворення зображення дорожніх знаків;опори наземної зовнішньої реклами, розміщеної вздовж проїжджої частини доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертальними матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі.

Згідно статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Частиною 1 статті 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямування на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005р.

Згідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів, згідно частини 1 статті 10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Згідно частини 4 статті 20 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які проживають.

На підставі рішення Броварської міської ради Київської області від 05 липня 2002 року № 68-04-24 створено Спеціалізований відділ контролю за станом благоустрою та зовнішнім дизайном міста Броварської міської ради Київської області, основними завданнями і функціями якого є: - здійснення контролю зовнішнього благоустрою території, технічного і санітарного стану об'єктів інфраструктури, правомірності їхнього розміщення згідно чинного законодавства; - виявлення недоліків зовнішнього благоустрою на території міста та виконання організаційних, адміністративних та економічних заходів щодо їх усунення; - проведення планових комплексних перевірок благоустрою і санітарного стану території міста та місць масового перебування громадян з залученням представників необхідних служб міста; - контроль за виконанням умов та термінів аварійних та планових ордерів виданих відділом; - надання приписів службам, підприємствам і організаціям міста, незалежно від форм класності і підпорядкування про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, рекламоносіїв та інших самовільно розміщених об'єктів; - організація проведення місячників, суботників, санітарних п'ятниць з метою покращення технічного і санітарного стану,благоустроєм території міста.

Відповідно до частин першої та другої статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 22 квітня 2010 року № 1498-82-05 затверджені Правила благоустрою міста Бровари.

Пунктом 3 зазначеного рішення уповноважено начальника, заступника начальника та спеціалістів спеціального відділу контролю за станом благоустрою та зовнішнім дизайном міста, відповідно до п. 2 ст. Кодексу України про адміністративні правопорушення, складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 152, 153, 159, 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення при виявленні порушень Правил благоустрою міста Бровари.

Відповідно до положень пункту 9.1 розділу 8 Правил благоустрою, розміщення та утримання зовнішньої реклами в м. Бровари має відповідати вимогам Закону України "Про peкламу", Типовим правилам розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів Украіни від 29.12.200З № 2067, а також діючому Порядку, затвердженого рішенням Броварської міської ради від 01.12.05р. №850-З9-04, зі змінами, затвердженими рішенням Броварської міської ради від 29.01.2009р. №1021-55-05.

Рекламні засоби розміщуються у відповідності до дозволу, який видається на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради.

Розміщення зовнішньої реклами, опор освітлення обов'язково погоджується з власниками інженерних мереж.

Єдиною підставою для виконання робіт, пов'язаних з встановленням рекламних засо6 є ордер на тимчасове порушення благоустрою території у зв'язку з виконанням відповідних робіт спеціального відділу контролю за станом благоустрою та зовнішнім дизайном місто, виданий на підставі дозволу на розміщення зовнішньої реклами Дозвільним центром.

Демонтаж рекламних засобів, встановлених в порушення ЗУ «Про рекламу», а саме: про мови та про небросовісну рекламу, самовільно встановлених або з порушенням вимог дозвільної документації здійснюється відповідно до п. 9.2 правил благоустрою.

Відповідно п. 15.2.13 Правил благоустрою на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати рекламо носії.

Відповідно ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об'єктах благоустрою забороняється: самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захистити шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Разом з тим, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин по справі та вимог законодавства, довів правомірність своїх дій.

Таким чином, судом встановлено, що даний припис не є рішенням суб'єкта владних повноважень про демонтаж рекламного стенду без дозвільної документації на його розміщення, оскільки припис є акт, яким фактично здійснюється перевірка наявності чи відсутності дозвільної документації у власника на розміщення рекламного стенду та не встановлює наявність чи відсутність вини його власника.

Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що відповідачем не було порушено прав, свобод та інтересів позивача при винесенні оскаржуваного припису, оскільки рішення про демонтаж рекламного стенду відповідачем не приймалося, а здійснювалася лише перевірка наявності чи відсутності дозвільної документації на розміщення рекламного стенду, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6, 19 Конституції України, ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», ст.ст. 5-9, 77, 139, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, ) до Спеціального відділу контролю за станом благоустрою та зовнішнім дизайном міста Броварської міської ради Київської області (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 15, ідентифікаційний код 26245638) про визнання протиправним та скасування припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 186 КАС України : апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення суду 06.03.2018 року.

Суддя