Справа № 408/4561/17-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 березня 2018 року справа №408/4561/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя-доповідач Донецького апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 4 грудня 2017 року у справі № 408/4561/17-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області про визнання протиправними та дискримінаційними дій відповідача, зобов'язання поновити виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №408/4561/17-а з апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 4 грудня 2017 року.

Ухвалою суду від 15 лютого 2017 року у звязку з виявленими недоліками апеляційної скарги, остання була залишена без руху, апелянту був встановлений строк, для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, протягом десяти днів з наступного дня після отримання копії ухвали, шляхом надіслання до Донецького апеляційного адміністративного суду докази фактичного отримання спірної постанови Біловодського районного суду Луганської області від 4 грудня 2017 року у справі № 408/4561/17-а та надати заяву про поновлення строку з обґрунтуванням причин поважності його пропущення, якщо такі є, а також надати оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 960,00 грн.

5 березня 2018 року на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору та 7 березня 2018 року заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтоване тим, що Управління не має можливості сплатити судовий збір у звязку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, відповідно до Закону України «Про судовий збір» просить звільнити від сплати судового збору.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом з тим, доводи заявника щодо необхідності звільнення від сплати судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами, а отже, не є достатньою і необхідною підставою для відстрочення йому сплати судового збору (або для звільнення від його сплати), у відповідності до ч. 1 ст. 133 КАС України, тому таке клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, Крім того, суддя-доповідач зауважує, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI (в редакції після 15.12.2017) вбачається, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, суддя-доповідач вважає, що чинним законом встановлено вичерпний перелік щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Також, слід зазначити, що стаття 5 Закону № 3674-VI визначає вичерпний перелік осіб звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до вказаної статті, в редакції на час звернення з апеляційною скаргою, апелянт не входить до переліку осіб, яких звільнено від сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року отримана скаржником 20 лютого 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, станом на 7 березня 2018 року (з урахуванням довідки про відсутність даних в реєстрі підтверджень оплат із Казначейства про зарахування судового збору) апелянтом не було усунуто в повному обсязі недоліки апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пункт 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачає, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений строк судом, вона повертається позивачу.

Частиною 8 статті 169 КАС України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом пяти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За приписами ч. 6 ст. 298 КАС України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 133, 169, 296, 298, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області про звільнення від сплати судового збору - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 4 грудня 2017 року у справі № 408/4561/17-а повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1