Справа № 404/7889/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7889/17
Номер провадження 2-а/404/189/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з адміністративним позовом до заявленого субєкта оскарження, в якому просить: визнати незаконною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №434564 від 30.11.2017 року.

Представник позивача заперечив проти обставин зазначених у постанові про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача переконаний у безпідставності позову, через наявний зміст наданого відеозапису з місця адміністративного правопорушення та надав фотознімки розмітки на місці вчинення ймовірного правопорушення.

Вивчивши зміст і підстави заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд зясував наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Інспектором поліції правильно встановлено та підтверджується наданим для перегляду відеозаписом з місця адміністративного правопорушення, що ОСОБА_2, 30.11.2017 року, о 11 годині 30 хвилини в м. Кропивницький по пров. Центральний, 3, керуючи транспортним засобом «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1, зупинила керований нею транспортний засіб в місці паркування позначеному горизонтальною дорожньою розміткою 1.30 на місці з дозволеною стоянкою для водії з інвалідністю, чим допустила порушення вимог п.8.5. ПДР України. Тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, за що передбачено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 15.1, 15.2 Правил передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Пункт 5.38. ПДР, "Місце для стоянки", застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

У свою чергу вимоги п.п.8.5 Правил дорожнього руху вказують, що дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Згідно розділу 34 Правил дорожнього руху дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід".

Згідно змісту ч. 5 ст. 122 КУпАП водія може бути притягнуто до відповідальності у разі зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю". За дане адміністративне правопорушення передбачено відповідальність у розмірі штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На виконання практики застосування рішень Європейського суду з прав людини ( ст. 6 Конвенції) враховано, що ОСОБА_2 попереджалась про відео фіксацію, їй розяснено процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, після чого водій добровільно, без обмеження процесуальних прав і свобод дає визнавальні покази. Така форма доказування передбачена національним законодавством і не суперечить міжнародним стандартам, тому вважається належним і допустимим доказом на підтвердження вини позивача.

При перегляді наданого інспектором відео видно, як позивач підтверджує факт допущеної нею зупинки транспортного засобу на місці зупинки для водіїв з інвалідністю, відмовляється надати реєстраційні документи на автомобіль, аргументуючи свою поведінку тим, що вона приїхала до будівлі Кіровоградської міської ради і поспішає на робоче місце. Після зупинки транспортного засобу, позивач просить вибачення і пропонує інспектору поліції винести їй усне попередження за зупинку на місці для інвалідів. Згодом, ОСОБА_2 блокує двері транспортного засобу і входить в будівлю Кіровоградської міської ради. У подальшому, чоловік який представився тестем позивача, просить вибачення за паркову ОСОБА_2 на місці для інвалідів, пропонує не складати стосовно його невістки протокол про адміністративне правопорушення, намагається незаконно вплинути на роботу інспектора поліції, використовуючи владні повноваження у звязку з перебуванням на посаді в Кіровоградській міській раді та попереджає про настання негативних наслідків для інспектора поліції.

Таким чином, письмові пояснення порушника спростовуються належним, обєктивним, допустимим відеозаписом, під час якого позивач і невстановлений чоловік неодноразово визнають вину ОСОБА_2 за паркову на місці для інвалідів. Тобто, інспектор правомірно виніс оскаржувану постанову.

Сам факт нанесення горизонтальної розмітки підтверджується долученими до справи фотознімками. При цьому на відео ніхто не ставив під сумнів наявність горизонтальної розмітки 1.30 місце для стоянки інвалідів.

Згідно п. п. 2, 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор діяв у спосіб передбачений Законом, так як не існує заборони так вчиняти.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З вказаної постанови убачається, що позивачу було роз'яснено положення ст. ст. 307, 308 КУпАП та права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст. ст. 287-289 КУпАП, була вручена копія постанови.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обовязкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень субєкта владних повноважень.

Наведені правові норми та обставини, переконують суд в обґрунтованості та правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч. 5 ст. 122 КУпАП, наявності складу вчиненого адміністративного правопорушення, підтверджується належними і допустимими доказами, встановленими шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи. Відповідач довів факт вчинення правопорушення, що беззастережно підтверджується наданим та переглянутим відео, при цьому порушник крім усних припущень, не надав будь - яких переконливих доказів про спростування вини у вчиненому ним проступку.

З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з висновком інспектора поліції про наявність в діях позивача складу правопорушення. Інспектор діяв у межах та спосіб передбачений чинним законом, тому постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 72, 168, 229, 241, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заявлених ОСОБА_2 вимог про визнання незаконною та скасування постанови інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП Михайлова ОСОБА_4 серії АР №434564 від 30.11.2017 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 122 КУпАП відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровського Є. В. Завгородній

районного суду

м.Кіровограда