Справа № 334/9641/15-а(2-а/334/119/17)
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року

Київ

справа №334/9641/15-а(2-а/334/119/17)

адміністративне провадження №К/9901/2890/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання здійснити призначення та виплату пенсії на пільгових умовах за касаційною скаргою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Колесник С.Г. від 13 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., Лукманової О.М. від 19 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах, скасування рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року, адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 через наявність загального трудового стажу 28 років 3 місяці, 20 днів, з яких 6 років 4 місяців 12 днів становить пільговий стаж, тобто право на пільгову пенсію із скороченням пенсійного віку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону судові рішення суду першої та апеляційної інстанції відповідають, а викладені в касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Судами у даній справі встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11 листопада 1980 року був прийнятий на роботу до Запорізького СУ № 3 Спеціалізованого тресту з ремонту промислових будівель, споруд, обладнання «Укрметалургремонт», де він працював на посаді бетонувальника. З 19 січня 1981 року позивача переведено на посаду майстра з ремонту металургійного обладнання, з 01 червня 1987 року - на посаду виконувача робіт, з 26 червня 1989 року - на посаду старшого виконувача робіт, а 28 травня 1990 року звільнено з цього підприємства. Вказані дані підтверджено записами в трудовій книжці позивача та архівними довідками.

18 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою, в якій просив вирішити питання про призначення йому пенсії з 17 лютого 2014 року. До заяви позивач додав копії трудової книжки, військового квитка та архівні довідки.

На вказану заяву листом від 27 лютого 2014 року відповідачем була надана відповідь із роз'ясненням порядку призначення пільгових пенсій та зазначенням, які саме документи необхідно надати позивачу для підтвердження пільгового періоду роботи Комісією з питань підтвердження пільгового стажу роботи.

01 квітня 2014 року ОСОБА_2 подав до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя заяву відповідної форми про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, до якої додав наявні у нього документи на підтвердження пільгового періоду роботи.

Рішенням засідання Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначення та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя № 94 від 04 квітня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено в направленні документів для підтвердження пільгового стажу на Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з посиланням на відсутність архівних довідок, виданих на підставі первинних документів, а також документів про роботу ОСОБА_2 на новому капітальному будівництві.

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 30 вересня 2014 року встановлено факт належності ОСОБА_2 особового рахунку НОМЕР_1, розряд 155, майстра, паспортні дані НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським РВВС», тобто спростовано розбіжності у архівних довідках, виданих на його ім'я, та первинних документах, тим самим підтверджено факт належності саме йому даних щодо періоду і стажу роботи, займаної посади, отримуваної заробітної плати та відпрацьованих годин.

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив визнати незаконним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 18 лютого 2014 року та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 з 18 лютого 2014 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року позов було задоволено частково: рішення засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України у Ленінського районі м. Запоріжжя № 94 від 04 квітня 2014 року щодо відмови йому в призначенні пільгової пенсії за віком за Списком № 2 згідно статтею 13 пункту «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» скасовано, зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя призначити йому пільгову пенсію за віком за Списком № 2 згідно статті 13 пункту «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 червня 2014 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року по цій справі скасовано та ухвалено нову постанову, відповідно до якої адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя №94 від 04 квітня 2014 року комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, яким позивачу було відмовлено в направленні документів для підтвердження пільгового стажу на Комісію при Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя передати заяву ОСОБА_2 від 01 квітня 2014 року та долучені до неї матеріали для розгляду та прийняття рішення до відповідної комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 21 жовтня 2015 року позивачу відмовлено у зарахуванні стажу за Списком № 2 періоду роботи з 19 січня 1981 року по 31 травня 1987 року.

Не погоджуючись за таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до суду.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 щодо скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області №2207 від 21 жовтня 2015 року задоволено: скасовано та зобов'язано УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи майстром постійно зайнятого по ремонту металургійного обладнання з 19 січня 1981року по 31 травня 1987року, а саме 6 років 4 місяці 12 днів. Провадження в частині позовних вимог позивача про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні позивачу з 18 лютого 2014 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18 лютого 2014 року залишено без розгляду з підстав, визначених частини першої пункту 4 статті157 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року скасована в частині позовних вимог залишених без розгляду, в цій частині справу направлено до суду першої інстанції, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Оцінюючи обставини у даній адміністративній справі, суди попередніх інстанцій правомірно послались на наявність обставин у справі, які не потребують доказування відповідно до статті 72 КАС України (в редакції, що діяла у редакції до 15 грудня 2017 року), оскільки в межах інших адміністративних справ встановлено, що позивач відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ має право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, через наявність загального трудового стажу 28 років 3 місяці 20 днів, з яких 6 років 4 місяців 12 днів становить пільговий стаж, тобто право на пільгову пенсію із скороченням пенсійного віку.

За змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

Разом з тим, доводи касаційної скарги зводяться до необхідності судом касаційної інстанції вважати доведеними обставини, які не були встановлені в оскарженому рішенні чи відкинуті ним, а також вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, що є неприпустимим з огляду на викладені вище мотиви.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 40 справи "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко