Справа № 823/1363/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1363/17 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря: Андрієнко Н.А.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Крицького Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року, -

У с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 18.08.2017 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» є закладом ресторанного господарства, а отже, за наявності відповідної ліцензії, він має цілком законне право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями на розлив для споживання на місці. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення - рішення, яким на нього накладено штрафні санкції за порушення п. 11 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», є протиправним.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року позов задоволено.

Рішення суду умотивовано тим, що кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є закладом ресторанного господарства у розумінні чинного законодавства, а тому ФОП ОСОБА_2 має право здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці за наявності вищевказаної ліцензії.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що позивачем не додано до апеляційної скарги документів, які б підтверджували наявність у останнього статусу підприємства ресторанного господарства (громадського харчування).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа підприємець 21.08.2014 року. Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку № 44/23-13-17-016 від 06.01.2015 вид діяльності позивача є КВЕД 56.10 «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування».

10 серпня 2017 року уповноваженими особами Головного управління ДФС у Черкаській області проведена перевірка щодо додержання позивачем вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевірка проводилась в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованому в Черкаській області, Золотоніського району АДРЕСА_1, де здійснює свою діяльність позивач.

За результатами перевірки посадовими особами контролюючого органу складено акт № 55/23-00-40-043/НОМЕР_1, згідно якого під час проведення перевірки встановлено порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: виявлено факт продажу коняку 0,1 л Вірменський на розлив для споживання на місці в скляний посуд по 0,05 л в кожен, розлито із пляшки об'ємом 0,5 л із вмістом спирту 40%, згідно фіскального чеку № 1507 від 08.08.2017 по ціні 21 грн. 50 коп., на загальну суму 43 грн. Продаж алкогольних напоїв на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання ресторанного господарства та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання ресторанного господарства, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів. Таким чином, продаж алкогольних напоїв для споживання на місці вищезазначеному суб'єкту господарювання не дозволяється.

На підставі зазначеного акту Головним управлінням ДФС у Черкаській області винесене податкове повідомлення-рішення № від 18.08.2017 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6800 грн.

Уважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно абзацу 13, 14 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР» роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ст. 15-3 цього продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Згідно із п. 2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року №854 (далі - Правила) роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

За пунктом 22 Правил продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

При цьому, ані Законом № 481/95-ВР, ані Правилами не передбачено визначення та порядок отримання статусу підприємства ресторанного господарства або з універсальним асортиментом товарів.

Вичерпні визначення понять ресторанне господарство, об'єкт (заклад) ресторанного господарства, об'єкт (заклад) роздрібної торгівлі, тощо, наведені в Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005 № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.11.2005 за № 1350/11630 (далі - Інструкція).

Згідно із п. 2.2 розділу ІІ Інструкції ресторанне господарство це вид економічної діяльності суб'єктів господарювання щодо надання послуг із задоволення потреб споживачів у харчуванні з організацією дозвілля або без нього в закладах (об'єктах) ресторанного господарства.

Відповідно до п. 2.4 розділу ІІ Інструкції об'єкт (заклад) ресторанного господарства - місцева одиниця (структурний підрозділ) суб'єкта господарювання, яка розміщується в окремій будівлі або приміщенні, має, як правило, обладнаний столами та стільцями для споживання їжі зал і необхідні виробничі та побутові приміщення в якій здійснюється продаж продукції власного виготовлення і купованих товарів, переважно для споживання на місці.

Згідно абзацу 3 п. 1.3 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, які затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 № 219 (далі - Наказ 219) заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Відповідно до абзацу першого п. 1.5 Наказу № 219 заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).

Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку (абз. 3 п. 1.6 Наказу № 219).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач орендує кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», як ФОП, та здійснює свою господарську діяльність, в тому числі роздрібну торгівлю алкогольними напоями, на підставі ліцензії № 68 від 08.09.2016 (чинної на момент проведення фактичної перевірки 08.08.2017). При цьому, згідно КВЕД видом діяльності позивача є «діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування».

На підтвердження належності вказаного кафе до закладу ресторанного господарства позивачем надано до суду: рішення виконавчого комітету Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 32 від 25.03.2016, яким надано дозвіл фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 на торгівлю продуктами харчування, включаючи торгівлю горілчаними виробами в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»; рішення виконавчого комітету Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 71-10 від 31.10.2016, яким погоджено та встановлено режим роботи кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» цілодобово; асортимент харчових продуктів, які реалізуються в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», який погоджено управлінням Держпродспоживслужби в Золотоніському районі Черкаської області 21.09.2016.

Окрім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем надано роздруківки фото зазначеного вище кафе, а також копію акта Управління Держпродспоживслужби в Золотоніському районі №11 від 28.09.2016 року, згідно якого кафе за адресою: АДРЕСА_1 є закладом громадського харчування. Згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №39 від 10.02.2016 року «Про затвердження Порядку проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб'єктам» кафе зареєстровано та присвоєно реєстраційний номер r-UA-23-05-74 від 01.08.2016 року. Діяльність закладу пов'язана з наданням послуг з громадського харчування (кафе - стаціонарна потужність).

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла до висновку, що кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є закладом ресторанного господарства у розумінні ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР та пунктів 2, 22 Правил, а тому позивач має право здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Судова колегія не бере до уваги надані представником відповідача в суді апеляційної інстанції копії зразків документів, видані органом місцевого самоврядування іншим суб'єктам господарювання, які на думку відповідача, є належними доказами підтвердження статусу ресторанного господарства у суб'єкта господарювання, адже в матеріалах справи містяться рішення виконавчого комітету Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 32 від 25.03.2016 та № 71-10 від 31.10.2016, які за своїм змістом і суттю є тотожними тим, які надав представник відповідача. При цьому, різниця у назві зазначених документів не змінює їх суть.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови буде складений 05 березня 2018 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Кузьмишина О.М.