Справа № 815/6623/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6623/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Сердюк І.С.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІЯТОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІЯТОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області, а саме:

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23.11.2017 р., яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 30115,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 24.11.2017 р., яким збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на прибуток на суму 75060,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 24.11.2017 р., яким збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на додану вартість на суму 241846,25 грн., з 193477,00 грн. за основним платежем та 48369,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ІЯТОМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства, за результатами якої складено Акт від 10.11.2017 р. № 682/15-32-14-09/30692573, згідно висновків якого встановлено наступні порушення:

1) п.п. 14.1.191 п.14.1 ст.14, п.п.44.1, п.44.2 сг.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996 (зі змінами та доповненнями), п.11 Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 16 втрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. за №27/4248 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 75 060 грн., у тому числі: -

- за 2015 рік в сумі 75 060 грн.

2) п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186 , п. 187.1 ст.187, п.п.192.1.1 п. 192.1, п.194.1 194, п.198.1, п.198.3, ст.198 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, ст.1, п.2. ст.3, ст.4, п.6 ст.8, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне ведення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства сів України від 24 травня 1995 року №88, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 193 477 у тому числі по періодах:

- за березень 2015р. в сумі 86 420 грн.;

- за квітень 2015р. в сумі 39 984 грн.: за травень 2015р. в сумі 18 200 грн.;

- за червень 2015р. в сумі 33 912 грн.;

- за липень 2015 в сумі 10 194 грн.;

- за серпень 2015р. в сумі 2593 грн.;

- за лютий 2016р. в сумі 1 577 грн.;

- за липень 2016р. в сумі 239 грн.;

- за вересень 2016р. в сумі 358 грн.

3) вимоги п. 2.6 гл.2 Положення «Про ведення касових операцій в національної валюті в Україні», затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 р. № 637, в результаті чого готівкові кошти не оприбутковані у КОРО у повній сумі їх фактичних надходжень - 6023,00 грн.

Виявлені порушення (п.п. 2, 3) відповідач пов'язує з тим, що позивач неправомірно сформував податковий кредит та склад витрат по господарським операціям з ТОВ «АНІМУС» та ТОВ «СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ», оскільки господарські операції з останніми є безтоварними. Перевіркою встановлено, що ТОВ «ІЯТОМ» віднесло до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість з вартості товарів, оформлених від ТОВ «АНІМУС» на загальну вартість (без ПДВ) 625333,33 грн., ПДВ 125066,67 грн. та від ТОВ «СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ» товари на загальну вартість (без ПДВ) 117290,00 гр., ПДВ 23458,00грн., на підставі податкових накладних, нібито без фактичного здійснення господарських операцій.

Проте, реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «АНІМУС» та ТОВ «СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ» при виконанні договорів поставки підтверджується первинними документами податкового обліку, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов'язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, а саме: податковими та видатковими накладними, рахунками, банківськими виписками та платіжними дорученнями про проведення оплати вартості поставлених товарів в тому числі ПДВ

При укладенні договорів сторонами було досягнуто усіх істотних умов, вони спрямовані на реальне настання правових наслідків, відповідають економічному змісту та чинному законодавству.

Придбані у контрагента товарно-матеріальні цінності в подальшому використані підприємством у власній господарській діяльності (видами діяльності підприємства є, зокрема: установлення столярних виробів; неспеціалізована оптова торгівля; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах), а саме: були реалізовані іншим контрагентам, зокрема: ТОВ «СКОРЗОНЕРА»; ТОВ «ТРАНСБУД СУ-10»; ТОВ «СВІТ ІНСТАЛЯЦІЙ»; ПАТ «ДнСЗ»; ТОВ «АНДРУШІВСЬКИЙ МАСЛОСИРЗАВОД». Реалізація товару здійснювалася на підставі видаткових накладних та довіреностей на отримання ТМЦ.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та валових витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Для проведення перевірки були надані всі первинні документи щодо документального підтвердження сум, віднесених до податкового кредиту та складу витрат на підставі податкових накладних виданих контрагентами, які на час здійснення господарських операцій були зареєстровані у встановленому законодавством порядку. Крім того, стверджуючи про нереальність господарських операцій, відповідач в акті перевірки зазначає, що до перевірки були подані всі первинні документи.

На момент здійснення спірних поставок позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались.

На думку позивача, в акті перевірки суб'єктом владних повноважень також не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій з його контрагентами, що зумовлює необґрунтованість висновку відповідача щодо невідповідності закону вчинених позивачем господарських операцій.

Посилання відповідача на порушення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо порушення правил ведення бухгалтерського обліку, можливо, відноситься до контрагентів позивача: ТОВ «АНІМУС» та ТОВ «СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ» і не стосується підприємства позивача. Податкове законодавство не вимагає від підприємства проведення перевірки справжності підписів контрагентів на первинних та інших документах, проведення почеркознавчих експертиз, а також здійснення інших подібних дій. ТОВ «ІЯТОМ» були здійснені всі заходи щодо перевірки статусу вказаних контрагентів, повноважень його посадових осіб, про що свідчить наявність печаток та ідентичність підписів посадових осіб на усіх первинних документах.

Щодо посилань відповідача в Акті на відсутність товарно-транспортних накладних.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, товарно - транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно - матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно п.п. 11.1 вказаних Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно - транспортні накладні. Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху Товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість. Така правова позиція висловлена також Верховним судом, зокрема, в постанові від 06.02.2018 р. (справа №К/9901/8403/18 816/166/15-а).

Директором ТОВ «ІЯТОМ» у період, якій перевірявся, був ОСОБА_3, який володіє автомобілем ТОYОТА LAND CRUISER 200, державний номер НОМЕР_4. Товари, які придбалися нашим підприємством у вищевказаних контрагентів, транспортувались директором на особистому автомобілі.

З приводу відсутності оформлення відряджень директора до м. Київ.

31.03.2015 року директор відвідував VII Міжнародну спеціалізовану виставку «МЕТАЛООБРОБКА. ІНСТРУМЕНТ. ПЛАСТМАСА - 2015». Протягом квітня 2015 року кілька раз відвідував м. Київ для зустріч з потенційними контрагентами - постачальниками цікавих для підприємства товарів та послуг. До посадових зобовязань директора входить пошук постачальників та розширення ринку збуту товарів та послуг.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.

В свою чергу, певні недоліки первинних документів, складених за результатами проведених господарських операцій, а саме видаткових накладних, на що в обґрунтування своєї позиції посилається відповідач, не тягнуть за собою втрату ними статусу належних первинних документів. Такі документи є належними і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками, проте, як у спірних випадках, містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, а також підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

Така позиція висловлена також Верховним судом, зокрема, в постановах від 30.01.2018 р. (справа № К/9901/845/18 0870/5087/12, справа № К/9901/433/18 2а-865/12/2170, справа № К/9901/1112/17 816/892/17). Доводи відповідача про наявність недоліків фактично зводяться до відсутності реквізитів у декількох зі значної кількості первинних документах без зазначення, в чому полягає дефектність усього переліку наданих позивачем первинних документів, що, в свою чергу, не може спростувати документального підтвердження господарських операцій в цілому.

Товари, які придбалися нашим підприємством у вищевказаних контрагентів, отримував особисто директор. Однак, з огляду на відсутність бухгалтерських знань, він не звернув увагу на то, що в накладній постачальника не було вказано місце складання та посада.

Відносно наявної у відповідача податкової інформації щодо контрагентів позивача.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, підприємство не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте посадовими особами ДПІ під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідач визначає, що на підставі податкової інформації, отриманої за результатами перевірок інших платників податків (контрагентів позивача), податковими органами встановлені ознаки відсутності факту здійснення господарської операції контрагентами - позивача або складено акти про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання. Проте, сам факт неможливості проведення перевірки, звірки контрагентів платника податків засвідчує виключно неможливість їх проведення, та не є належним доказом який доводить або спростовує реальність вчинення господарських операцій. Така позиція висловлена також Верховним судом, зокрема, в постановах від 16.01.2018 р. (справа № К/9901/873/18 820/4648/13-а), від 06.02.2018 р. (справа №К/9901/6704/18 804/4940/14).

Отже, відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «ІЯТОМ» розглядуваних операцій завідсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що операції по придбанню позивачем товарів у контрагентів є реальними, фактично відбулися, придбані товари використано у власній господарській діяльності, у зв'язку з чим нарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 75060,00 грн., а також з податку на додану вартість на суму 241846,25 грн., з яких 193477,00 грн. за основним платежем та 48369,25грн. за штрафними (фінансовими) санкціями згідно спірних податкових повідомлень-рішень є неправомірним.

Податкові накладні ТОВ «ІЯТОМ» по операціям з контрагентами ТОВ «ЕЛІТСПЕЦБУДГРУП», ВАТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ», ТОВ «ПЛАНЕТА ПЛАСТИК», ПП «ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА», ТОВ «СП УКРПРОМПОСТАВКА» були зареєстровані у повному обсязі, податок на додану вартість також був сплачений у повному обсязі, тому факт не відображення у декларації ПДВ не може збільшувати суму грошового зобовязання позивача з податку на додану вартість.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23.11.2017 р.

Відповідачем було зазначено про порушення позивачем пп. 2.6 п. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 р. (яке діяло на момент здійснення перевірки), а саме: готівкові кошти згідно фіскальних звітних чеків не оприбутковані у КОРО у повній сумі їх фактичних надходжень, що на думку податківців призвело до порушення порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке передбачена згідно з рішенням від 23.11.2017 р. абз. 2 ст. 1 Указу Президента від 12.06.1995 р. № 436/95 «Про застосування штрафних фінансових санкцій за порушення норм, з регулювання обігу готівки» на суму 30115,00 грн.

Проте абз. 2 ст. 1 за Указу Президента від 12.06.1995 р. № 436/95 «Про застосування штрафних фінансових санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачає відповідальність за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

А відповідно до п. 3.3.3.3 Акту (арк. 59) дотримання встановленого ліміту залишку готівки в касі підприємства ведеться без порушень.

Перевіркою було встановлено не оприбуткування позивачем готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на загальну суму 6023,00 грн., а саме:

- у КОРО № /6 від 17.12.2014 р. за 23.02.2015 р., 24.02.2015 р., 25.02.2015 р., 26.02.2015р., 28.02.2015 р. та 03.03.2015 р. згідно фіскальних чеків № 1678,1679,1681,1682, 1684,1687 на загальну суму 2403,00 грн.;

- у КОРО № /7 від 16.06.2015 р. за 14.08.2015 р. та 15.08.2015 р. згідно фіскальних звітних чеків № 1845,1846 на загальну суму 3620,00 грн.

Кошти, які надійшли на підставі вказаних фіскальних чеків, не булі занесені у КОРО № /6 на сторінку 24, проте залишено кілька рядків за кількістю номерів 2-звітів з наміром дописати ці номера пізніше. У подальшому запис зробити забули, далі продовжено записи щодо оприбуткування готівки з номера 1690. У КОРО № /7 на сторінку 24 не були внесені записі у графі «службова видача» випадково.

Зі змісту копії КОРО № /6 та КОРО № /7 вбачається, що готівкові кошти, які надійшли в період з 23.02.2015 р. по 03.03.2015 р. включно, а також 14 і 15.08.2015 р. на підставі 2-звітів підклеєні до КОРО в періоді їх надходження. Позивачем було знято з реєстратора розрахункових операцій та вклеєне у книгу обліку розрахункових операцій денний 2-звіт у КОРО № /6 від 17.12.2014 р. за 23.02.2015 р., 24.02.2015 р., 25.02.2015 р., 26.02.2015 р., 28.02.2015 р. та 03.03.2015 р. згідно фіскальних чеків № 1678, 1679, 1681, 1682, 1684, 1687 на загальну суму 2403,00 грн.; а також у КОРО № /7 від 16.06.2015 р. за 14.08.2015 р. та 15.08.2015 р. згідно фіскальних звітних чеків № 1845, 1846 на загальну суму 3620,00 грн.

Отже, в акті перевірки безпідставно вказано, що готівкові кошти не оприбутковані.

Крім того, факт роздрукування 2-звітів і підклеєння їх у КОРО, відповідність суми готівкових коштів за результатами 2-звіту сумі готівкових коштів, визначених в касових документах свідчать про те, що підприємство не мало на меті занизити показники доходів. Тому, вина позивача відсутня, що виключає можливість притягнення його до фінансової відповідальності.

Дії підприємства не свідчать про несвоєчасне оприбуткування готівки, а вказують на допущення помилок у веденні КОРО, оскільки, з норми ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» вбачається, що фінансові санкції можуть застосовуватися лише у разі встановлення факту неоприбуткування (неповного та/або несвоєчасного) оприбуткування готівки у касах підприємств, а не за порушення порядку ведення книги обліку розрахункових операцій.

Також, підтвердженням оприбуткування готівкових коштів та їх оподаткуванням є включення вищевказаних сум у лютому, березні та серпні 2015 року до періодичних звітів

про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій, які щомісяця здаються до податкової інспекції.

Таким чином, вважаю, що сума готівки у розмірі 6023,00 грн. була оприбуткована, оскільки її проведення через РРО, зазначення її в фіскальній пам'яті РРО, відображення на роздрукованих та збережених фіскальних звітах, вклеєних до КОРО, свідчить про неможливість ухилення від сплати податків.

У відповідності до Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених КМУ № 199 від 18.02.2002 року, вимагається лише обов'язковий друк фіскального звітного чеку за результатами робочої зміни РРО. Всі чеки Підприємством були роздруковані та вклеєні до КОРО.

А думку позивача, підприємство здійснювало оприбуткування готівкових коштів у відповідності п. 2.6 Положення № 637 із застосуванням РРО, і як наслідок відповідачем невірно, а також неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції на підставі абз. 2 п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 р., а відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що порушує охоронювані законом права та інтереси підприємства, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, на сьогоднішній день Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 р № 637 не діє, на зміну - Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджено постановою Правління НБУ від 29.12.2017 р. № 148.

Відповідно до змін, за відсутність запису в Книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) відтепер не застосовується п'ятикратний штраф, передбачений абз. 3 ст. 1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 р. № 436/95 за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) готівки в касах з підстав того, що в пп. 18 п. 2 р. І Положення № 148 наведено оновлене визначення терміну «оприбуткування готівки». Тепер дана операція включає проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі / книзі обліку доходів і витрат. Тобто, КОРО у визначенні не згадується, на відміну від Положення № 637.

Представник позивача в судовому засідання підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Відповідач проти позову заперечував. В обґрунтування заявленої правової позиції надав відзив за вхід. № 531/18 від 10.01.2018 р., яка обґрунтована наступним.

Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2) ТОВ «ІЯТОМ» за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 наведено в додатку 10 до акту перевірки. В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «ІЯТОМ» за 2015р. відобразило у рядку 2050 Форми N 2 «собівартість реалізованих товарів (робіт та послуг)» витрати на придбання товару за березень 2015р., отриманого від ТОВ «АНІМУС» (код 35370758), на загальну суму (без ПДВ) 417 000 грн.

До перевірки надана видаткова накладна від 06.03.2015р. №РН-00019, згідно якої вартість товару (сума без ПДВ) склала 417 000 грн., ПДВ 83 400,00 грн. (номенклатура відповідає зазначеній у податковій накладній).

Станом на 01.01.2015 по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» кредиторська/дебіторська заборгованість по розрахунках з ТОВ у «АНІМУС» відсутня.

Розрахунки між підприємствами в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 здійснено в безготівковій формі. Станом на 31.12.2015 кредиторська або дебіторська заборгованість відсутня.

За результатами аналізу первинних документів, виписаних ТОВ «АНІМУС» на адресу ТОВ «ІЯТОМ» встановлено, що видаткова накладна підписана від постачальника невідомою особою (не зазначено ні посади, ні прізвища) та керівником ТОВ «ІЯТОМ» - ОСОБА_3, місце складання первинного документа не встановлено, умови постачання, місце навантаження та розвантаження угодою та видатковими накладними не передбачено, що суперечить Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV.

Товарно транспортні накладні за березень 2015 року відсутні, що суперечить Правилам перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363. Відповідно до наданих угод місце складання - м. Київ. Відсутні будь-які документи, які підтверджували відрядження керівника ТОВ "ІЯТОМ" для складання угоди.

Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області отримано податкову інформацію ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 22.05.2015 № 52/26-55- 22-06 «Щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «АНІМУС» (далі субєкт господарювання), , з питань підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період діяльності 01.01.2015 по 30.04.2015 року», в якій викладено наступне:

«...ТОВ «АНІМУС» порушено п. 187.1 ст.187, п.198.1 ст.198, п.198.2, 198.3 та п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період січень-квітень 2015 року та завищення податкових зобовязань з податку на додану вартість за період січень-квітень 2015 року.

Податковою інформацією не підтверджено задекларований ТОВ «АНІМУС» податковий кредит з ПДВ за період січень-квітень 2015 року, а також не підтверджено задекларовані податкові зобовязання з ПДВ за період січень-квітень 2015року.

Податковою інформацією встановлено, що правочини, укладені з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано, з метою ухилення від сплати податків третіх осіб...»

Декларація з податку на прибуток за 2015р. до органу ДФС ТОВ «АНІМУС» це подавало, що може свідчити про відсутність основних засобів на підприємстві. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 20.10.2015.

Враховуючи те, що підприємство не є виробником товарів, реалізованих в адресу ТОВ «ІЯТОМ», проведено аналіз даних інтегрованої автоматизованої інформаційної системи ДФС «Податковий блок», підсистеми «Архів електронної звітності» та даних поданого до податкового органу додатку №5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за відповідні періоди, за результатами якого встановлено, що ТОВ «АНІМУС» реалізовані товари ТОВ «ІЯТОМ» придбає у ТОВ "ЄВРОІНФО" (39432278).

При здійсненні аналізу Аналітичної системи Перегляд результатів співставлення ІС «Податковий блок» за березень 2015 року виявлено відхилення, а саме: ТОВ «АНІМУС» формує податковий кредит за рахунок ТОВ «ЄВРОІНФО» () стан 9 - НАПРАВЛЕНО ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ЗА МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯМ, код ДПІ 2655 - ДПІ У ПЕЧЕРСЬКОМУ РАЙОНІ ГУ ДФС У ОСОБА_4 на суму ПДВ 2354601,37 грн., а ТОВ «ЄВРОІНФО» не декларує в податкових зобовязаннях зазначену суму.

Враховуючи вищенаведене, та відповідно до вимог п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «АНІМУС» не мало підстав відображати у складі податкового кредиту в податкових деклараціях з ПДВ та в додатках до них податкові накладні з реквізитами контрагента-постачальника ТОВ «ЄВРОІНФО» (код за ).

На підставі вищевикладеного відповідач дійшов висновку про підтвердження відсутності фактичного отримання ТОВ «ІЯТОМ» товарів народного споживання від ТОВ «АНІМУС».

Перевіркою встановлено, що підприємством, в порушення п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14. п.п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.11 Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 №318, занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначений у Звіті про фінансові результати за 2015 рік відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на суму 417 000 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 року встановлено його заниження всього у сумі 75 060 грн., за 2015 рік в сумі 75060 грн. в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в розділі 3 акту перевірки та наведено в додатку 9 до акту перевірки.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 25.06.2014 по 31.12.2016 року в сумі 3 456 774 грн. на підставі документів, наведених у додатку № 4 до акту перевірки, встановлено заниження задекларованих ТОВ «ІЯТОМ» показників у рядку 1.1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України: операції, що оподатковуються за основною ставкою», всього у сумі 20 897 грн.., в т.ч. по періодах:

за грудень 2014 в сумі 19 320 грн.,

за лютий 2016 в сумі 1 577 грн.

Перевіркою встановлено факт не відображення в податковій звітності з податку на додану вартість у відповідних періодах в складі податкового зобовязання суми податку на додану вартість з вартості відвантажених товарів по податковим накладним, які зареєстровані в єдиному державному реєстрі податкових накладних та відображенні в регістрах бухгалтерського обліку, та віднесені до складу валових доходів за відповідні періоди, на загальну суму 20897 грн.. в т.ч. по періодах: за грудень 2014 в сумі 19 320 грн., за лютий 2016 в сумі 1 577 грн.

В грудні 2014 р. до складу податкового зобовязання з податку на додану вартість по розрахункам з ТОВ "ЕЛІТСПЕЦБУДГРУП" () віднесені суми ПДВ з вартості реалізованих товарів у сумі 2963,46 грн., яка відображена у до додатку 5 до декларації за грудень 2014р. (вх. № від 19.01.2015р.). Фактично згідно даних бухгалтерського обліку, встановлених у ході проведення перевірки, та даним єдиного державного реєстру податкових накладних, зареєстрована податкова накладна №120 від 25.12.2014р. на загальну суму 121 066,57 грн., в т.ч. ПДВ 20 177,76 грн. Встановлено заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 17 214 грн. (20177,76 - 2963,46 = 17214,30 грн.).

Сума податку на додану вартість по зазначеній податковій накладній не в повному обсязі включена до складу податкових зобовязань з ПДВ та не відповідає даним податкової Декларації з ПДВ за грудень 2014 р.

Крім цього, в системі «Перегляд результатів співставлення ІС «Податковий блок» по зазначеним взаємовідносинам на вказану суму встановлені розбіжності між задекларованими податковими зобов'язаннями продавця та податковим кредитом покупця.

До складу валових доходів податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014р. віднесені доходи від реалізації вищевказаних товарів у повному обсязі та відповідають даним регістрам бухгалтерського обліку по розрахункам з ТОВ "ЕЛІТСПЕЦБУДГРУП" () у сумі 100 888,81 грн. (121066,57 / 1,2 = 100 888,81 грн.):

- в грудні 2014р. до складу податкових зобовязань з податку на додану вартість по розрахункам з ВАТ "Одеснафтопродукт" (код ЄДРПОУ 3482749) не віднесені суми ПДВ з вартості реалізованих товарів, які не відображені у дод.5 до декларації за грудень 2014р. (вх.№ від 19.01.2015р.) Фактично згідно даних бухгалтерського обліку, встановлених у ході проведення перевірки, та даним єдиного державного реєстру податкових накладних зареєстрована податкова накладна № 116 від 25.12.2014р. на загальну суму 8775 грн., в т.ч. ПДВ 1462,5 грн. Встановлено заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1463 грн.

До складу валових доходів податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014р. віднесені доходи від реалізації вищевказаних товарів у повному обсязі та відповідають даним регістрам бухгалтерського обліку по розрахункам з ВАТ «Одеснафтопродукт» (код ЄДРПОУ 3482749) у сумі 7312,5 грн.:

- в грудні 2014р. до складу податкових зобовязань з податку на додану вартість по розрахункам з ТОВ "ПЛАНЕТА ПЛАСТИК" () не віднесені суми ПДВ з вартості реалізованих товарів , які не відображені у дод.5 до декларації за грудень 2014р. (вх. № від 19.01.2015р.) Фактично згідно даних бухгалтерського обліку, встановлених у ході проведення перевірки, та даним єдиного державного реєстру податкових накладних зареєстрована податкова накладна № 107 від 11.12.2014р. на загальну суму 2085 грн., в т.ч. ПДВ 347,66 грн. Встановлено заниження податкового зобовязання з податку НІГ додану вартість у розмірі 348 грн.

До складу валових доходів податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014р. віднесені доходи від реалізації вищевказаних товарів у повному обсязі та відповідають даним регістрам бухгалтерського обліку по розрахункам з ТОВ "ПЛАНЕТА ПЛАСТИК" () у сумі 1738,32 грн.:

- грудні 2014р. до складу податкових зобовязань з податку на додану вартість по розрахункам з ПП "ТЕПЛОЕНЕРГОАВТОМАТИКА" () не віднесені суми ПДВ з вартості реалізованих товарів, які не відображена у дод.5 до декларації за грудень 2014р. (вх.№ від 19.01.2015р.). Фактично згідно даних перевірки та даним єдиного державного реєстру податкових накладних зареєстрована податкова накладна № 117 від 25.12.2014р. на загальну суму 1 768,32 грн., в т.ч. ПДВ 294,72грн. Встановлено заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 295 грн.

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на доданувартість за грудень 2014р. у розмірі 19 320 грн.

-в лютому 2016р. до складу податкових зобовязань з податку на додану вартість по розрахункам з ТОВ "СП УКРПРОМПОСТАВКА" () не віднесені суми ПДВ з вартості реалізованих товарів, які не відображена у дод.5 до декларації за лютий 2016р. (вх. № від 18.03.2016р.). Фактично згідно даних бухгалтерського обліку, встановлених у ході проведення перевірки, та даним єдиного державного реєстру податкових накладних зареєстрована податкова накладна № 5 від 02.02.2016р. на загальну суму 9460,8 грн., в т.ч. ПДВ 1576,8 грн., Встановлено заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1577 грн.

До складу валових доходів податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2016р. віднесені доходи від реалізації вищевказаних товарів у повному обсязі та відповідають даним регістрам бухгалтерського обліку по розрахункам з ТОВ "СП УКРПРОМПОСТАВКА" () , в т.ч. за лютий 2016р. у сумі 7884 грн. Крім цього, в системі «Перегляд результатів співставлення ІС «Податковий блок» по зазначеним взаємовідносинам на вказану суму встановлені розбіжності між задекларованими податковими зобовязаннями продавця та податковим кредитом покупця.

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 р. у розмірі 1 577 грн.

Таким чином, в порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186 , п.187.1 ст.187 п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України, ТОВ "ІЯТОМ" занижено суму податкових зобовязань з ПДВ на загальну суму ПДВ 20 897 грн., у тому числі по періодах: за грудень 2014 в сумі 19 320 грн., за лютий 2016р. в сумі 1 577 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 25.06.2014 по 31.12.2016 по рядках 1-15 (крім р.16.1 «Від'ємне значення, що включається до складі податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду (ряд. 16.1)») встановлено його завищення у розмірі 172 805 грн., у тому числі по періодах: за березень 2015 в сумі 83 400 грн., за квітень 2015, в сумі 88583 грн., за липень 2016 року - на 239 грн., за серпень 2016року - на 358 грн., за грудень 2016 року на 225 грн.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 25.06.2014 по 31.12.2016 року в сумі 3 220 291 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акту перевірки, встановлено завищення показників у рядку 10.1 або 10.1.1 поданих податкових деклараціях «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України: за основною ставкою» на загальну суму 148 525 грн., у тому числі по періодах: за березень 2015 в сумі 83 400 грн., за квітень 2015 в сумі 65 125 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «ІЯТОМ» віднесло до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість з вартості товарів, оформлених від ТОВ «АНІМУС» (код 35370758) на загальну вартість (без ПДВ) 625333,33 грн., ПДВ 125066,67 грн. та від ТОВ "СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ" (код 353707) товари на загальну вартість (без ПДВ) 117 290 грн., ПДВ 23 458 грн., на підставі податкових накладних, без фактичного здійснення господарських операцій.

До перевірки надані видаткові накладні:

видаткова накладна від 06.03.2015р. №РН-00019, згідно якої вартість товару (сума без ПДВ) склала 417 000 грн., ПДВ 83 400,00 грн. (номенклатура відповідає зазначеній у податковій накладній);

видаткова накладна від 08.04.2015р. №РН-0408/03, згідно якої вартість товару (сума без ПДВ) склала 250 000 грн., ПДВ 41 666,67 грн. (Номенклатура відповідає зазначеній у податковій накладній).

Суми податку на додану вартість у розмірі 125066,7 грн. за вищевказаними податковими накладними, виписаними ТОВ «АНІМУС», включено ТОВ "ІЯТОМ" до складу податкового кредиту відповідних звітних (податкових) періодів, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за березень - квітень 2014 р. на загальну суму 125066,7 грн., у тому числі: за березень 2015 у розмірі 83400 грн., за квітень 2015 у розмірі 41666,67 грн.

За результатами аналізу первинних документів, виписаних ТОВ «АНІМУС» на адресу ТОВ "ІЯТОМ", встановлено, що видаткові накладні підписані від постачальника - невідомою особою (не зазначено ні посади, ні прізвища) та керівником ТОВ "ІЯТОМ" ОСОБА_3, місце складання первинного документа не встановлено, умови постачання, місце навантаження та розвантаження угодою та видатковими накладними не передбачено, що суперечить Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Товарно-транспортні накладні за березень-квітень 2015 року відсутні, що суперечить Правилам перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Відповідно до наданих угод місце складання - м. Київ.

Відсутні будь-які документи, які підтверджували відрядження керівника ТОВ "ІЯТОМ" для складання угоди.

На виконання умов угоди від 28.05.2015р. №2804 ТОВ "СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ" зобовязується передати у власність товар, загальна кількість, одиниця виміру, термін постачання, ціна одиниці виміру зазначається у видаткових накладних.

По бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за 2015 рік взаємовідносини з ТОВ "СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ" не встановлено. Розрахунки між підприємствами в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 не здійснювалися.

Суму податку на додану вартість у розмірі 23458 грн. за вищевказаною податковою накладною, виписаною ТОВ "СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ", включено ТОВ "ІЯТОМ" до складу додаткового кредиту за квітень 2015р., відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за квітень 2015 р. на суму ПДВ 23458 грн.

За результатами аналізу первинних документів, виписаних ТОВ "СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ" адресу ТОВ "ІЯТОМ", встановлено, що видаткова накладна підписана від постачальника - невідомою особою (не зазначено ні посади, ні прізвища) та керівником ТОВ "ІЯТОМ" - ОСОБА_3, місце складання первинного документа не встановлено, умови постачання, місце навантаження та розвантаження угодою та видатковими накладними не передбачено, що суперечить Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Товарно-транспортні накладні за квітень 2015 року відсутні, що суперечить Правилам перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Відповідно до наданих угод місце складання - м. Київ.

Відсутні будь-які документи, які підтверджували відрядження керівника ТОВ "ІЯТОМ" для складання угоди.

Вказані порушення унеможливлюють встановлення та підтвердження реальності проведення операції з транспортування та оприбуткування товару та використання його в межах господарської діяльності платника.

Дана операція не знайшла відображення у складі витрат Звітів про фінансові

результати за перевіряємий період.

ТОВ "СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ" зареєстроване головним територіальним управлінням

юстиції у м. Києві від 24.06.2014 року за № 0054321. Код субєкта господарювання 39269681.

Місцезнаходження підприємства (платника податків) відповідно до установчих документів: м. Київ, б-р Дружби Народів, буд. 28-А, корп. нежиле приміщення 6, кв. (офіс) 1.

Взято на податковий облік 25.06.2014 року ДПІ У Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві за № 45912.

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за II квартал 2015р., працювало за трудовими договорами 1 особа, з них 1 директор, зазначенні данні щодо 3 осіб, які прийнятті 02.04.2015р., з них 1 звільнений 05.05.2015р.

Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області отримано податкову інформацію ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 22.05.2015 № 52/26-55- 22-06 «З питань проведення фінансово-господарських операцій, а також при визначенні сум податкового кредиту за період з 01.04.2015 по 31.05.2015 року», в якій викладено наступне: «При проведенні аналізу наявної в ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві інформації з питань проведення фінансово-господарських операцій, а також при визначенні сум податкового кредиту ТОВ «СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ» () за період з 01.04.2015 по 31.05.2015року, встановлено маніпулювання податковою звітністю, основними постачальниками…

Враховуючи те, що підприємство не є виробником товарів, оформлених на адресу ТОВ "ІЯТОМ", проведено аналіз даних інтегрованої автоматизованої інформаційної системи ДФС «Податковий блок», підсистеми «Архів електронної звітності» та даних поданого до податкового органу додатку №5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового Кредиту в розрізі контрагентів» за відповідні періоди, за результатами якого встановлено, що ТОВ «СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ» оформлені товари ТОВ «ІЯТОМ», придбає у ТОВ «Компанія «Аналітично-фінансовий менеджмент» (33783783).

При здійсненні аналізу Аналітичної системи Перегляд результатів співставлення ІС «Податковий блок» за квітень 2015 року виявлено відхилення, а саме: ТОВ "СПЕЦ-БУД- ІНВЕСТ» формує податковий кредит за рахунок ТОВ «Компанія «Аналітично-фінансовий менеджмент» ( ), стан 9 - НАПРАВЛЕНО ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ЗА МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯМ, код ДПІ 2655 - ДПІ У ПЕЧЕРСЬКОМУ РАЙОНІ ГУ ДФС У ОСОБА_4 на суму ПДВ 23 458 грн., а ТОВ «Компанія «Аналітично - фінансовий менеджмент» не декларує в податкових зобовязань зазначену суму.

На підставі вищевикладеного можна дійти висновку про підтвердження відсутності фактичного отримання ТОВ "ІЯТОМ" товарів від ТОВ "СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ», не відображення оприбуткування товару по регістрах бухгалтерського обліку, не підтверджує використання їх в межах господарської діяльності платника.

Дана операція не знайшла відображення у регістрах бухгалтерського обліку та у складі витрат Звітів про фінансові результати за перевіряємий період.

Таким чином, в порушення п.44.1 ст.44. п.198.1, п.198.3, ст.198 Податкового кодексу України п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, ТОВ "ІЯТОМ" завищено суму податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам із " ТОВ «АНІМУС», код ЄДРПОУ 353707 , ТОВ "СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ" код ЄДРПОУ 353707 на загальну суму ПДВ 148525 грн., у тому числі по періодах: за березень 2015 в сумі 83 400 грн.; за квітень 2015 в сумі 65 125 грн.

Також перевіркою встановлено, що у КОРО №/6 від 17.12.2014р. за 23.02.2015р., 24.02.2015р., 25.02.2015р.. 26.02.2015р., 28.02.2015р. та 03.03.2015 року, згідно фіскальних звітних чеків №1678, 1679, 1681. 1682, 1684, 1687 - загальна сума 2403,0грн.

КОРО №/7 від 16.06.2015р. за 14.08.2015р. та 15.08.2015р., згідно фіскальних звітних чеків №1845, 1846 - загальна сума 3620,0 грн.

Таким чином, готівкові кошти згідно фіскальних звітних чеків, які не оприбутковані у вищезазначених КОРО у повній сумі їх фактичних надходжень складає 6023,0 грн., чим порушено вимоги п.2.6 гл.2 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 №637, із змінами та доповненнями.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 сг.77 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 10.10.2017 №4961, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЯТОМ», код за (далі ТОВ «ІЯТОМ») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акту перевірки, який є його невідємною частиною).

За результатом перевірки складено акт від 10.11.2017 № 682/15-32-14-09/30692573.

Перевіркою встановлено порушення:

1) п.п. 14.1.191 п.14.1 ст.14, п.п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996 (зі змінами та доповненнями), п.11 Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 16 втрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 №27/4248 (зі змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 75 060 грн., у тому числі:

- за 2015 рік в сумі 75 060 грн.

2) п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186 , п. 187.1 ст.187, п.п.192.1.1 п. 192.1, п. 194.1 194, п.198.1, п.198.3, ст.198 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, ст.1, п.2. ст.3, ст.4, п.6 ст.8, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства сів України від 24 травня 1995 року №88, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 193 477 у тому числі по періодах:

- за березень 2015р. в сумі 86 420 грн.;

- за квітень 2015р. в сумі 39 984 грн.: за травень 2015р. в сумі 18 200 грн.;

- за червень 2015р. в сумі 33 912 грн.;

- за липень 2015 в сумі 10 194 грн.;

- за серпень 2015р. в сумі 2593 грн.;

- за лютий 2016р. в сумі 1 577 грн.;

- за липень 2016р. в сумі 239 грн.;

- за вересень 2016р. в сумі 358 грн.

3) вимоги п. 2.6 гл. 2 Положення «Про ведення касових операцій в національної валюті в Україні», затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 р. № 637, в результаті чого готівкові кошти не оприбутковані у КОРО у повній сумі їх фактичних надходжень - 6023,00 грн.

За наслідками встановлених порушень винесені податкові повідомлення - рішення:

1) № НОМЕР_1 від 23.11.2017 р., яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 30115,00 грн.;

2) № НОМЕР_2 від 24.11.2017 р., яким збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на прибуток на суму 75060,00 грн.;

3) № НОМЕР_3 від 24.11.2017 р., яким збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на додану вартість на суму 241846,25 грн., з 193477,00 грн. за основним платежем та 48369,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Конституція України прямо вказує на законодавчу форму встановлення податку, зокрема ст. 92 ч. 2 п. 1 зазначає, що тільки законами України встановлюються система оподаткування, податків і зборів.

Стаття 19 Конституції України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ст. 2) передбачає: «Рішення є обовязковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції».

При цьому варто визначити предмет розгляду справ Європейського суду. ЄСПЛ відзначає, що податкові спори виходять за межі цивільних прав і обовязків, незважаючи на матеріальні наслідки. Таким чином, тривалий час гарантії, передбачені ст. 6 Право на справедливий суд Конвенції, не поширювались на спори у сфері оподаткування, проте згодом позиція змінилась, і ЄСПЛ було підтримано, уточнено та розвинуто практику застосування ст. 6 Конвенції до податкових спорів.

За відсутності у самому тексті Конвенції згадки про податки остання зявилась у ст.1 Захист власності протоколу № 1 до Конвенції, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У національному законодавстві відносини, що виникають у сфері справлення податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. ПКУ визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкове законодавство України складається, зокрема, з Конституції України, Податкового кодексу України та нормативно правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього кодексу (ст. 3 ПКУ).

Головне управління ДФС в Одеській області, відповідно до функцій контролюючих органів, визначених пп. 191.1.1. п. 191.1 ст.191 Податкового кодексу України здійснює адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводить відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; пп.19-11.2. контролює... своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; пп.191.1.8. забезпечує достовірність та повноту обліку платників податків... об'єктів оподаткування та обєктів, пов'язаних з оподаткуванням; пп.191.1.35. вживає заходів до виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, щодо відповідності законодавству; пп. 19-1.1.40 здійснює збір податкової інформації.

Згідно п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотриманню законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст.62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків (п.п.62.1.1 п.62.1); інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п.62.1.2 п.62.1); перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (п.п.62.1.3 п.62.1).

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичної „ забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку (ст.72 ПК України).

Стаття 14

14.1.191. постачання товарів будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

З метою застосування терміну «постачання товарів» електрична та теплова енергія, газ, пар, вода, повітря, охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром.

Постачанням товарів також вважаються:

а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;

б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства;

в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не повязаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню);

г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення;

ґ) виключено;

д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника;

е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

Не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у звязку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

Стаття 44

44.1. Для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

44.2. Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають обєкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку обєкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Стаття 134

134.1.1. прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Стаття 185

185.1. Обєктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на обєкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі обєкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

ґ) виключено;

д) виключено;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Стаття 186

186.1. Місцем постачання товарів є:

а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах «б» і «в» цього пункту);

б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;

в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені…

Стаття 187

187.1. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Стаття 191

192.1. Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобовязань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Стаття 194

194.1. Операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об'єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

Стаття 198

198.1. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Стаття 201

201.1. На дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Стаття 9.

1. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

2. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг

господарської операції тощо.

3. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Права і обовязки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

4. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

5. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

6. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів

та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

7. Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

8. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 16 втрати (п. 11)

11. Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються:

прямі матеріальні витрати;

прямі витрати на оплату праці;

інші прямі витрати;

змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Положення «Про ведення касових операцій в національної валюті в Україні» (п. 2.6 гл. 2)

Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (265/95-ВР) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної

операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю

операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

Суд вважає необґрунтованими доводи ТОВ «ІЯТОМ» та погоджується з запереченнями відповідача щодо неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на загальну суму 6023,00 грн. огляду на наступне.

Верховний Суд України висловив правову позицію у даній категорії справ, яка має враховуватись при застосуванні норми права у подібних правовідносинах, відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

«У постанові від 01.04.2014 справа № 21-54а14, від 04.11.2015 справа №825/554/15-а викладено такий правовий висновок.

Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Національного банку України від 15.04.2004 №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 визначено, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, КОРО.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (абзац другий пункту 2.6 Положення).

Згідно з пунктом 7.15 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (розрахункової книги (далі - РК)), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК) (абзаци другий, третій пункту 2.6 Положення).

Статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу №436/95).

Виходячи з викладеного, доводи позивача, що ним було забезпечено належне оприбуткування готівки суперечать вищенаведеним положенням чинного законодавства».

Вказана позиція також підтримана і Верховним Судом у Постанові від 23.01.2018 року у справі №К/9901/501/18 2а-12605/11/2670.

Також суд погоджується із доводами відповідача щодо порушення ТОВ «ІЯТОМ» п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186 , п. 187.1 ст.187, п.п.192.1.1 п. 192.1, п.194.1 194, п.198.1, п.198.3, ст.198 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України при віднесені до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість з вартості товарів, оформлених від ТОВ «АНІМУС» та ТОВ «СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ», вважаючи доводи позивача такими, що не підтверджені первинними документами.

Так, договір поставки №3, укладений в м. Київ між ТОВ «АНІМУС» та ТОВ «ІЯТОМ», підписаний 31.03.2015р., а видаткова накладна №РН-00019 про отримання товарів підписана 06.03.2015р., тобто на 26 днів раніше укладеного договору, що викликає обґрунтований сумнів щодо відповідності вказаних документів приписам закону.

Крім того, видаткова накладна №РН-00019 від 06.03.2015 р. містить в собі: «Отримав(ла) ОСОБА_3 за дов. №29 від 31.03.2015 року», що також свідчить про невідповідність документів вимогам закону. Також, вказана видаткова накладна містить посилання на рахунок-фактуру №19 від 31.03.2015р.

Крім того, договір поставки№3 підписаний від ТОВ «АНІМУС» директором ОСОБА_5, при цьому, відповідно до ОСОБА_6 з ЄДР від 31.03.2015 року, керівником ТОВ «АНІМУС» з 02.03.2015 року був ОСОБА_6

Також, між ТОВ «АНІМУС» та ТОВ «ІЯТОМ» було підписано договір поставки №8. Підписантом з боку ТОВ «АНІМУС» вказано - ОСОБА_5, в той час коли керівником ТОВ «АНІМУС» з 02.03.2015 року був ОСОБА_6

Також, 28.04.2015 року між ТОВ «СПЕЦ-БУД-ІНВЕСТ» та ТОВ «АНІМУС» укладено договір поставки №2804. Товар (двері металеві) отримані за видатковою накладною №РН-0428/01 в кількості 40 одиниць безпосередньо директором ОСОБА_3 за довіреністю №51 від 28.04.2015 р.

При цьому, позивачем не надано доказів транспортування товару до м. Одеси. Посилання позивача на транспортування товару особисто директором ОСОБА_3 на власному автомобілі ТОYОТА LAND CRUISER 200, державний номер НОМЕР_4, суд вважає недоречним, оскільки двері металеві в кількості 40 одиниць мають як значний обєм, так і значну вагу.

У паспорті транспортного засобу міститься інформація про повну дозволену масу і гранично допустиме навантаженнях на передній і задній міст.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 926210 повна маса (F.1) складає 3070 кг, маса без навантаження (G) складає 2 550 кг

Слід зазначити, що величина повної дозволеної маси автомобіля, визначає максимальну величину вантажопідйомності, яка є критичним числом.

Щоб розрахувати оптимальну встановлену вантажопідйомності автомобіля, складіть величину гранично допустимого навантаження на його передній міст і величину гранично допустимого навантаження на задній міст. Ця цифра буде характеризувати вага вантажу, який буде перевозитися машиною з максимальною ефективністю.

Треба F.1 (3070 кг) - G складає (2 550) кг = 520 кг (вантажопідйомність автомобіля).

Отже, навіть якщо передбачити, що одна металева дверь матиме масу 50 кг та помножити на кількість 40 шт., вага вантажу складатиме 2000 кг, що перевищує вантажопідйомність автомобіля.

Зіставте встановлену і фактичну величину вантажопідйомності. Загальна маса водія, пасажирів і вантажу не повинна перевищувати повну дозволену масу автомобіля і гранично допустимі навантаження на його передній і задній міст.

ВИСНОВКИ СУДУ

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ІЯТОМ» до Головне управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомленьрішень.

В пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Відповідно до прецедентного права Суду, рішення судів і трибуналів повинні бути належним чином мотивовані. Ступінь цього обовязку може варіюватися залежно від характеру рішення, що повинно бути визначено у світлі конкретних обставин справи (справа "ОСОБА_7 проти Іспанії" § 26).

Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення Артіко проти Італії від 13.05.1980р.). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином вивчені судом (Дюлоранс проти Франції", п. 34553/97, п. 33, від 21.03.2000р.; Донадзе проти Грузії, n 74644/01, пп. 32 від 07.03.2006р.).

З огляду на наведену практику ЄСПЛ, вмотивовувати наводити аргументи, докази, які пояснюють, виправдовують певні дії, вчинки тощо або доводять їх необхідність. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ІЯТОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомленьрішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ІЯТОМ - , адреса: вул. Вінника, 15, с. Кучурган, Роздільнянський район, Одеська область, 67450.

Головне управління ДФС України в Одеській області - адреса: 65044, Одеська область, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , телефон: , електронна пошта:

Суддя Потоцька Н.В.

.