Справа № 376/1833/17
Суддя: Клочко В. М.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1833/17
Провадження № 2-а/376/93/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Клочка В.М.,

при секретарі Якштас А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязанні вчинити дії,

встановив:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК №233415.

29.04.2005 року одержав посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії серія А №422927.

Факт перебування позивача з 01.07.1987 року по 07.07.1987 року у відрядженні в зоні відчуження в м. Припять та м. Чорнобиль Київської області, підтверджено рішенням Сквирського районного суду Київської області від 04.11.2004 року, тривалість його робочого часу щоденно становила 20 годин.

Позивач перебуває на обліку у ОСОБА_2 об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та одержує пенсію згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210.

На даний час позивач одержує пенсію значно меншу, ніж це передбачено ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Даною статтею передбачено нарахування та виплату пенсії згідно довідки про заробітну плату в зоні відчуження в розмірі відшкодування фактичних збитків.

На підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.11.2004 року та первинних документів, підприємством ВАТ «Сквира-Авто» позивачу було видано довідку від травня 2005 року №63 про заробітну плату в зоні відчуження в період виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС з 01.07.1987 року по 07.07.1987 року позивачу було нараховано загалом 799,72 крб.

12.06.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області з відповідною заявою про призначення (перерахунок) та виплату йому пенсії згідно довідки від травня 2005 року №63 про заробітну плату в зоні відчуження в період виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС з 01.07.1987 року по 07.07.1987 року в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_2 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області від 30.06.2017 року 29/1-01 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі вищевказаної довідки, посилаючись на невідповідність її вимогам законодавства та наявність інших документів щодо розміру заробітку позивача під час перебування в зоні ЧАЕС.

Позивач з урахуванням наведеного, просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії згідно довідки від травня 2005 року №63 про заробітну плату в зоні відчуження в період з 01.07.1987 року по 07.07.1987 року; зобов'язати Сквирське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії згідно довідки від травня 2005 року №63про заробітну плату в зоні відчуження в період з 01.07.1987 року по 07.07.1987року в сумі 799,72 крб., відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням вже виплачених сум, починаючи з 01.01.2012 року.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій, проти позову заперечують, посилаючись на те, що довідка ВАТ «Сквира-Авто» від травня 2005 року №63 не відповідає вимогам законодавства і рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.11.2004 року не містить зобов'язань щодо перерахунку пенсії, а отже відсутні підстави для обчислення пенсії за наданою довідкою.

Згідно ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК №233415.

29.04.2005 року одержав посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії серія А №422927.

Факт перебування позивача з 01.07.1987 року по 07.07.1987 року у відрядженні в зоні відчуження в м. Припять та м. Чорнобиль Київської області, підтверджено рішенням Сквирського районного суду Київської області від 04.11.2004 року, тривалість його робочого часу щоденно становила 20 годин.

Позивач перебуває на обліку у ОСОБА_2 об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та одержує пенсію згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210.

На даний час позивач одержує пенсію значно меншу, ніж це передбачено ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Даною статтею передбачено нарахування та виплату пенсії згідно довідки про заробітну плату в зоні відчуження в розмірі відшкодування фактичних збитків.

На підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.11.2004 року та первинних документів, підприємством ВАТ «Сквира-Авто» позивачу було видано довідку від травня 2005 року №63 про заробітну плату в зоні відчуження в період виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС з 01.07.1987 року по 07.07.1987 року позивачу було нараховано загалом 799,72 крб.

12.06.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області з відповідною заявою про призначення (перерахунок) та виплату йому пенсії згідно довідки від травня 2005 року №63 про заробітну плату в зоні відчуження в період виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС з 01.07.1987 року по 07.07.1987 року в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_2 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області від 30.06.2017 року 29/1-01 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі вищевказаної довідки, посилаючись на невідповідність її вимогам законодавства та наявність інших документів щодо розміру заробітку позивача під час перебування в зоні ЧАЕС.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Обчислення пенсій відповідно до статті 15 цього ж Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які видаються установами і організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану і сплачену заробітну плату), а також фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112, був затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

Згідно з п.4 п.3 даного Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

На підставі первинних документів, серед яких рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.11.2004 року, підприємством ВАТ «Сквира-Авто» позивачу було видано довідку від травня 2005 року № 63 про заробітну плату в зоні відчуження в м. Припять Київської області та м. Чорнобиль Київської області в період виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 по 07.07.1986 року. Позивачу було нараховано загалом 799,72 руб.

Між тим, відповідач відмовився приймати до розгляду вказану довідку. При цьому, дана довідка не була визнана судом незаконною або такою, що видана безпідставно чи з порушенням правил її видачі. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач може перевірити лише обґрунтованість видачі довідки, а не її зміст, який в даному випадку він необґрунтовано поставив під сумнів.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

За змістом статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Правилами статті 49 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Тобто, за загальним правилом видача довідок про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС здійснюється підприємствами, установами та організаціями або їх правонаступниками.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що довідка про заробітну плату під час роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видана підприємствами, установами є підставою для перерахунку пенсії.

Таким чином, відмова ОСОБА_2 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області у перерахунку позивачу пенсії по інвалідності, з урахуванням довідки підприємством ВАТ «Сквира-Авто» позивачу було видано довідку від травня 2005 №63 про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження є необґрунтованою та протиправною, оскільки дана довідка була видана на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 04.11.2004 року, де було підтверджено участь позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, нарахування заробітної плати.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» сторони звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст.15, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.19, 46 Конституції України, ст.2, 6, 9,76, 77, 78, 173, 180, 229 суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (адреса: вул. Успенська, 37, м. Сквира Київської області) до ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області (адреса: Богачевського, 18, м. Сквира, Київської області, ) про визнання протиправних дій - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови в перерахунку пенсії згідно довідки ВАТ «Сквира-Авто» від травня 2005 року №63 про заробітну плату в зоні відчуження.

Зобов'язати Сквирське обєднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії згідно довідки ВАТ «Сквира-Авто» від травня 2005 року №63 про заробітну плату в зоні відчуження в сумі 799,72 крб., відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням вже виплачених сум, починаючи з 18.01.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо рішення було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя :