Справа № 809/1854/17
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2018 р. справа № 809/1854/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап'юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство «Волонтер-вест ЕФ» та Дочірнє підприємство «Тімітек-16» товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-промоушен-плюс» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську про визнання бездіяльність протиправною щодо невжиття заходів щодо стягнення несплачених страхових внесків за період роботи, зобов'язання вжити заходи щодо стягнення несплачених страхових внесків та зобов'язання перерахувати та виплачувати пенсію за віком.

28.12.2017 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків.

09.01.2018 ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та залучено до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство «Волонтер-вест ЕФ» та Дочірнє підприємство «Тімітек-16» товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-промоушен-плюс».

Заявлені позовні вимоги, з врахуванням їх уточнення, мотивовані тим, що відповідач не врахував період роботи та заробітну плату позивача в Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» за період з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 року до лютого 2008 року, та в Дочірньому підприємстві «Ефорт-Гарант-1» за березень 2008 року у зв'язку з відсутністю сплати роботодавцями страхових внесків за вказані періоди.

Відповідач направив відзив на позов, в якому позовних вимог не визнав, просив в задоволенні позову відмовити на тій підставі, що при призначенні позивачу пенсії не було враховано період його роботи та заробітну плату в Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» за період з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 до лютого 2008 року, та в Дочірньому підприємстві «Ефорт-Гарант-1» за березень 2008 у зв'язку з відсутністю сплати страхових внесків за вказані періоди.

Треті особи - Приватне підприємство "Волонтер-вест ЕФ" та Дочірнє підприємство "Тімітек-16" товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-промоушен-плюс" правом на подання пояснень щодо позову у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, не скористалися з невідомих суду причин, тому суд розглянув дану адміністративну справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.

18.08.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При призначенні позивачу пенсії за віком відповідач зарахував загальний страховий стаж його роботи - 31 день 6 місяців 17 днів.

Відповідач не врахував період його роботи та заробітну плату позивача в Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» за період з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 року до лютого 2008 року, та в Дочірньому підприємстві «Ефорт-Гарант-1» за березень 2008 року у зв'язку з відсутністю сплати страхових внесків за вказані періоди.

Вирішуючи заявлені позовні про визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську щодо невжиття заходів стягнення з Приватного підприємства «Волонтер-Вест ЕФ правонаступника Дочірнього підприємства «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та Дочірнього підприємства «Тімітек-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Промоушен-Плюс» правонаступника Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант» несплачених страхових внесків за період роботи позивача з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 року до лютого 2008 року у Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та період роботи в березні 2008 року у Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант», суд встановив.

Відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування розроблений Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (частина 1 статті 5).

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та Накопичувального фонду; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 15 даного Закону платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною 3 статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

Частиною 4 статті 15 вказаного Закону встановлено, що взяття на облік до Пенсійного фонду страхувальників, зазначених у статті 14 цього Закону, здійснюється у такому порядку: для юридичних осіб, незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців, зазначених у пунктах 1-4 статті 14 цього Закону, на яких поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей територіальними органами Пенсійного фонду.

Згідно з частиною 8 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» органи, що здійснюють державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб-підприємців, зобов'язані надсилати один примірник реєстраційної картки територіальному органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб'єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи, громадського формування, фізичної особи - підприємця.

Згідно з частиною 6 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відомості про осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-10, 12-15, 18 статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками-роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду, серед іншого, для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавчими органами правління Пенсійного фонду є виконавча дирекція Пенсійного фонду та підвідомчі їй територіальні органи.

Згідно з частиною 2 статті 63 вказаного Закону територіальними органами виконавчої дирекції Пенсійного фонду є головні управління Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах. Головні управління та управління Пенсійного фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Територіальні органи створюються і діють на підставі Положення про територіальні органи Пенсійного фонду, затвердженого правлінням Пенсійного фонду.

Стаття 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає права та обов'язки виконавчої дирекції Пенсійного фонду та її територіальних органів, зокрема, виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи, серед іншого, мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки у порядку, передбаченому законом; стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків. Виконавча дирекція Пенсійного фонду, серед іншого, зобов'язана: забезпечувати відповідно до закону організацію і своєчасне внесення відомостей про страхувальників і застрахованих осіб до системи персоніфікованого обліку; здійснювати відповідно до закону контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку; вести відповідно до законодавства загальний реєстр платників страхових внесків, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та у складі цього реєстру - реєстр платників страхових внесків до солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно з частиною 1 статті 105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Таким чином, враховуючи аналіз вказаних норм права, суд зазначає, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду. Взяття на облік до Пенсійного фонду страхувальників здійснюється на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" з дня отримання зазначених відомостей територіальними органами Пенсійного фонду. Органи, що здійснюють державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб - підприємців, зобов'язані надсилати один примірник реєстраційної картки територіальному органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Враховуючи вказане, суд встановив, що місцем реєстрації Приватного підприємства «Волонтер-Вест ЕФ» - правонаступника Дочірнього підприємства «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та Дочірнього підприємства «Тімітек-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Промоушен-Плюс» - правонаступника Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант», є місто Львів, що підтверджується поданими позивачем відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 25 - 30).

Як наслідок, вказані страхувальники, взяті на облік відповідними територіальними органами Пенсійного фонду у місті Львові, за місцем їхньої реєстрації.

Оскільки, вказані юридичні особи взяті на облік територіальними органами Пенсійного фонду у місті Львові, за місцем їхньої реєстрації, то відповідно відсутні порушення прав позивача Управлінням Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську щодо невжиття заходів стягнення страхових внесків за період роботи позивача з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 року до лютого 2008 року у Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та період роботи в березні 2008 року у Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант».

Як наслідок, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську щодо невжиття заходів стягнення з несплачених страхових внесків за період роботи позивача з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 року до лютого 2008 року у Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та період роботи в березні 2008 року у Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант», є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську вжити заходи щодо стягнення несплачених страхових внесків, суд зазначає, що 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», крім підпункту 8 частини першої статті 1, підпунктів 7 та 8 (в частині пред'явлення посвідчення застрахованої особи), 9 частини другої статті 6, абзацу другого підпункту 1 частини третьої статті 20, статті 22 цього Закону, які набирали чинності з 1 січня 2014 року.

Згідно з пунктом 3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Відповідно до пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів (підпункт 19-1.1.3); здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (підпункт 19-1.1.22).

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, функції щодо стягнення своєчасно ненарахованих та несплачених сум єдиного внеску, страхових внесків, які підлягають сплаті, згідно із законодавством, що діяло раніше покладено на контролюючі органи, визначені Податковим кодексом України, а не на органи Пенсійного фонду.

Враховуючи, що функції щодо стягнення своєчасно ненарахованих та несплачених сум єдиного внеску, страхових внесків, які підлягають сплаті, згідно із законодавством, що діяло раніше покладено на контролюючі органи, то позовні вимоги до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську про вжити заходів щодо стягнення з Приватного підприємства «Волонтер-Вест ЕФ» - правонаступника Дочірнього підприємства «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та Дочірнього підприємства «Тімітек-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Промоушен-Плюс» - правонаступника Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант» несплачених страхових внесків, за період роботи позивача з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 року до лютого 2008 року у Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та період роботи в березні 2008 року у Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант», є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську вжити заходів щодо перерахування та виплати пенсії за віком з 19.08.2017, з зарахуванням до стажу роботи позивача період роботи: з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 року до лютого 2008 року у Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та період роботи в березні 2008 року у Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант», суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 даного Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов'язана здійснювати функції щодо призначення (перерахунку), забезпечення своєчасного та в повному обсязі фінансування і виплати пенсій та надання соціальних послуг.

Таким чином, оскільки страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, і у випадку стягнення контролюючим органом страхових внесків за період роботи позивача з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 року до лютого 2008 року у Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та період роботи в березні 2008 року у Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант», то орган Пенсійного фонду зобов'язаний вжити заходів щодо перерахунку та виплату пенсії.

Оскільки, стягнення страхових внесків за вказані періоди щодо позивача не здійснено, то, як наслідок, відсутні підстави для перерахування та виплати пенсії за віком з 19.08.2017, з зарахуванням до стажу роботи позивача період роботи: з січня 2004 року до грудня 2004 року та з квітня 2005 року до лютого 2008 року у Дочірньому підприємстві «Ефорт-11» Закритого акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки «Ефорт» та період роботи в березні 2008 року у Дочірнього підприємства «Ефорт Гарант-16» Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефорт Гарант», а позовні вимоги про зобов'язання здійснити такий перерахунок та виплату пенсії за віком, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську(вулиця Незалежності, 44, місто Івано-Франківськ, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство «Волонтер-вест ЕФ» (вулиця Героїв УПА, 72, місто Львів, ) та Дочірнє підприємство «Тімітек-16» товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-промоушен-плюс» (вулиця, Грунтова, 1Б, місто Львів, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.