Справа № 350/182/18
Суддя: Пулик М. В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/182/18
номер провадження 2-а/350/31/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2018 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М. В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Рожнятівського ВП Вороніна В.М. про скасування акту індивідуальної дії, -

В С Т А Н О В И В:

У своєму адміністративному позові позивач просить суд скасувати постанову серії НК № 198501 від 24 грудня 2017 року, яка винесена інспектором СР ПП №5 Рожнятіського ВП Калуського відділу ГУНП у Івано-Франківській області Вороніним В.М. про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 25 гружня 2017 року він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, заправив автомобіль на АЗС (біля озера), виїжджаючи з заправки, подивися на право і побачив, що далеко по об'їздній дорозі зі сторони с. Струтин рухається поліцейський автомобіль. Він перетнув головну об'їздну дорогу і поїхав правою стороною повз паркан, включивши правий поворот по вул. Нафтовиків. Доїхавши майже до воріт кладовища, що знаходиться по цій же вулиці, він почув позаду поліцейську серену та побачив сигнал проблискових маячки, тому прийняв автомобілем у право та зупинився. Працівник поліції підійшов та попросив документи, перевіривши їх повідомив, що він порушив правила дорожнього руху: завчасно не включив правий поворот, здійснюючи маневр повороту із вул. Струтинська на вул. Нафтовиків. Він пояснив інспектору, що правил не порушував, оскільки перетнувши об'їздну дорогу він поїхав на вул. Нафтовиків, включивши правий поворот. Поліцейські в той час рухались зі сторони с. Струтин об'їздною дорогою, та в той момент знаходились далеко від виїзду АЗС і не могли бачити, що поворот включений. Однак інспектор не звернув уваги на його пояснення, сів з його документами до патрульного автомобіля, де його напарник інспектор Воронін В.М., не виходячи з машини та не відбираючи у нього жодних пояснень склав на нього оскаржувану постанову. Далі поліцейські повернули йому документи та повідомили, що постанова надійде поштою на його адресу, після чого поїхали з місця зупинки. Таким чином розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся на місці зупинки транспортного засобу, що не дозволило йому належним чином підготуватися та скористатися правовою допомогою, надати докази, чим порушено його права, передбачені ст.. 268 КУпАП.

Вважає, що його вина у вчинення правопорушення належним чином не доведена, прийняте поліцейським рішення про притягнення його до відповідальності є необґрунтованим, тому оскаржувана постанова підлягає до скасування.

У судове засідання позивач не прибув, направив суду заяву, в якій заявлений адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, про необхідність прибути до суду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 205 ч. 1 КАС України, суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, яких достатньо для вирішення справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно НК № 198501 від 24 грудня 2017 року, яка винесена інспектором СР ПП №5 Рожнятіського ВП Калуського відділу ГУНП у Івано-Франківській області Вороніним В.М. 24 грудня 2017 року приблизно о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_2, у смт. Рожнятів по вул. Струтинська, здійснюючи маневр повороту на вул. Нафтовиків, завчасно не увімкнув показник правого повороту.

Цією ж постановою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 425 гривень (а.с. 7).

Ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачено, що порушення водіями правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямкув розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 9.2 а ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою.

Позивач стверджує, що здійснюючи маневр перевороту на вул. Нафтовиків він увімкнув відповідний покажчик повороту. Однак його пояснення поліцейським не враховані та ніяким чином не зафіксовані, натомість була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Отже оспорювана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, за змістом якої обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку, оскільки вказана постанова не містить посилання на достатні та допустимі докази вчинення позивачем вказаного адміністративного порушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 258 КупАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а також скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх Справ №1376 від 06.11.2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Відповідно до пояснень позивача він заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, однак протокол про адміністративне правопорушення не складався, а в постанові не відображено доказів вчинення правопорушення.

Зміст ст. 77 КАС України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа , яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач у судове засідання не прибув, не виконав належним чином покладеного на нього обов'язку доказування правомірності свого рішення, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення та спростовували пояснення позивача про відсутність в його діях складу правопорушення.

Статтею 293 КпАП України передбачено , що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на вище наведене, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову серії НК № 198501 від 24 грудня 2017 року, яка винесена інспектором СР ПП №5 Рожнятіського ВП Калуського відділу ГУНП у Івано-Франківській області Вороніним В.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КпАП України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складено 13 березня 2018 року.

Суддя: