Справа № 809/428/18
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"07" березня 2018 р. справа № 809/428/18
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Комісії із встановлення осіб бійців-добровольців, які брали участь у захисті територіальної цілісності та державного суверенітету на Сході України при обласній державній адміністрації та обласній раді про зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Комісії із встановлення осіб бійців-добровольців, які брали участь у захисті територіальної цілісності та державного суверенітету на Сході України при обласній державній адміністрації та обласній раді про зобов`язання видати посвідчення бійця-добровольця антитерористичної операції та зобов`язання Обласну державну адміністрацію через Департамент соціальної політики надати пільги, передбачені для бійців-добровольців з врахуванням початку надання пільг відповідно до Положення про комісію із встановлення осіб бійців-добровольців, що брали участь у захисті територіальної цілісності та державного суверенітету на Сході України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Частиною 8 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
При цьому, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору відповідно до пунктів 13, 16 статті 5 Закону України "Про судовий збір", мотивоване правовідносинами з надання статусу учасника бойових дій.
Вказаними пунктами частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (пункт 13); позивачі за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (пункт 16).
Щодо звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", слід звернути увагу на те, що відповідно до пункту 2 Положення "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302 від 12.05.1994 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.
Отже, документом який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору учасника бойових дій є посвідчення, що підтверджує його статус.
Однак, позивачем в недотримання вимог, визначених частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви не додано документи, які б підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Щодо звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 16 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд зазначає наступне.
Пунктами 19, 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій визнаються:
- військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (пункт 19);
- особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України (пункт 20).
Відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту Кабінетом Міністрів України 20.08.2014 за №413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №413 від 20.08.2014, статус учасника бойових дій надається особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МЕС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Отже, для визнання особи учасником бойових дій згідно вищезазначених норм діючого законодавства необхідно поєднання двох умов: 1) безпосередньої участі особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; 2) включення добровольчого формування, у складі якого особа брала безпосередню участь в антитерористичній операції, до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Крім наведеного суд окремо звертає увагу на те, що відповідно до пункту 5 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014, рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
З наведеного вбачається, що позов ОСОБА_1 до Комісії із встановлення осіб бійців-добровольців, які брали участь у захисті територіальної цілісності та державного суверенітету на Сході України при обласній державній адміністрації та обласній раді про зобов`язання видати посвідчення бійця-добровольця антитерористичної операції та зобов`язання Обласну державну адміністрацію через Департамент соціальної політики надати пільги, передбачені для бійців-добровольців відповідно до Положення про комісію, затвердженого розпорядженням ОДА та обласної ради не є правовідносинами, пов`язаними з наданням статусу учасника бойових дій згідно вимог пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а отже, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 16 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Положенням пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн.).
Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як вбачається із змісту позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, зокрема: про зобов`язання видати посвідчення бійця-добровольця антитерористичної операції; про зобов`язання Обласну державну адміністрацію через Департамент соціальної політики надати пільги, передбачені для бійців-добровольців з врахуванням початку надання пільг відповідно до Положення про комісію із встановлення осіб бійців-добровольців, що брали участь у захисті територіальної цілісності та державного суверенітету на Сході України.
Отже, оскільки у даній справі об`єднано дві вимоги немайнового характеру, то за подання вказаної позовної заяви сплата судового збору повинна бути здійснена у розмірі (704,80+704,80) 1409,60 грн.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що жодного документу про сплату судового збору за подання до адміністративного суду даної позовної заяви, позивачем суду не надано.
Проаналізувавши вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених частини 8 статі 160 та частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім вищенаведеного, пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти .
Перевіряючи на відповідність позовну заяву вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позивач не виконав вимог вказаної норми, не зазначивши: ідентифікаційного коду відповідача - юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; власного реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, оскільки позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору в розмірі 1409,60 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, та - у позовній заяві не зазначено: ідентифікаційного коду відповідача - юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; власного реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України, що свідчить про те, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, за таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 до Комісії із встановлення осіб бійців-добровольців, які брали участь у захисті територіальної цілісності та державного суверенітету на Сході України при обласній державній адміністрації та обласній раді про зобов`язання до вчинення дій слід залишити без руху.
На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Комісії із встановлення осіб бійців-добровольців, які брали участь у захисті територіальної цілісності та державного суверенітету на Сході України при обласній державній адміністрації та обласній раді про зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом: подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду документу про сплату судового збору в розмірі 1409,60 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; зазначення у позовній заяві: ідентифікаційного коду відповідача - юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; власного реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України, та роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Григорук О.Б.