Справа № 161/410/18
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/410/18
Провадження № 2-а/161/136/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шолом С.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Костюкевича В.О.,

представника відповідача - Бубнюка Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у місті Луцьку рядового поліції Костюкевича Вадима Олександровича, Управління патрульної поліції у місті Луцьку про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у місті Луцьку рядового поліції Костюкевича В.О., Управління патрульної поліції у місті Луцьку про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.12.2017 року інспектором Управління патрульної поліції у місті Луцьку рядовим поліції Костюкевичом В.О. винесено постанову серії ЕАА № 250227 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. У вказаній постанові інспекторпосилається на те, що 29.12.2017 року о 05:41 год. позивач керуючи автомобілем марки ВАЗ21154, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Привокзальна, 1 в м. Луцьку Волинської області, не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2. б ПДР України. З даною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, процедури складання, не відповідає обставинам справи. Просить суд скасувати дану постанову та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, з наведених у ньому підстав. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції у місті Луцьку рядовий поліції Костюкевич В.О. та представник відповідача Управління патрульної поліції у місті Луцьку Бубнюк Л.Є. в судовому засіданні позов не визнали, зазначивши, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та винесена згідно чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, з'ясувавши обставини в адміністративній справі та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 29.12.2017 року інспектором Управління патрульної поліції у місті Луцьку рядовим поліції Костюкевичом В.О. винесено постанову серії ЕАА № 250227 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 4).

З даної постанови вбачається, що 29.12.2017 року о 05:41 год. позивач керуючи автомобілем марки ВАЗ21154, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Привокзальна, 1 в м. Луцьку Волинської області, не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2. б ПДР України.

Зокрема, суд вказує про помилковість зазначення відповідачем місця вчинення правопорушення вул. Привокзальна, 1, оскільки керуючи автомобілем позивач рухався в сторону ТРЦ «Промінь» та був зупинений інспектором навроти будинку № 31 по пр. Грушевського, що також не заперечувалось відповідачем.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 р. ІІІ Інструкції №1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, з аналізу наведених норм діючого законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведених підстав доводи позивача про необґрунтованість оскаржуваної постанови у частині не складання протоколу про адміністративне правопорушення та складання постанови не за місцем вчинення є необґрунтованими і на увагу не заслуговують.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, повноваження щодо розгляду справи про порушення ПДР, прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення та визначення виду адміністративного стягнення відносяться до компетенції службової особи Національної поліції.

Щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 9.2. б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» чітко встановлено порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У оскаржуваній постанові відсутні дані щодо засобу, яким здійснювалася технічна фіксація правопорушення (фото), як передбачено ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Також відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 порушення підпункту б пункту 2.9. Правил дорожнього руху України, а саме, що він керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку при повороті.

З урахуванням наведеного, обєктивні докази, які б достеменно свідчили про вчинене позивачем порушення суду не надані.

Ураховуючи, що наявна лише постанова про притягнення позивача до відповідальності, суд позбавлений можливості встановити факт вчинення або невчинення ОСОБА_1 вказаного порушення, оскільки в даному випадку наявні лише доводи позивача, що ним не вчинено порушення Правил дорожнього руху, та доводи відповідача про зворотнє.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, а ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення п. 9.2.б Правил дорожнього руху оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 121 ч. 2, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАА № 250227 від 29.12.2017 року винесену інспектором Управління патрульної поліції у місті Луцьку рядовим поліції Костюкевичем Вадимом Олександровичем у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень визнати протиправною та скасувати, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.03.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк