Справа № 817/473/18
Суддя: Гудима Н.С.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2018 року м. Рівне №817/473/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 14.02.2018 року відкрито спрощене (письмове) провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії, починаючи з 07.08.2017 року, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, та зобов'язання здійснити такий перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 07.08.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи та отримує пенсію за віком з врахуванням ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали від Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796). Вважаючи неправомірним обчислення розміру пенсії без її збільшення на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, 04.01.2018 року позивач подала до Сарненського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області заяву про перерахунок розміру пенсії. Відповідач надіслав рішення-відповідь №146/04-29 від 12.01.2018 року, яким відмовив в перерахунку пенсії, оскільки Кабінетом Міністрів України не приймалося рішень щодо фінансування витрат на забезпечення реалізації ч.2 ст.56 Закону №796. Позивач просить визнати цю відмову протиправною та зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату призначеної пенсії за віком з урахуванням ч.2 ст.56 Закону №796, починаючи з 07.08.2017 року.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов (а.с.19-22), в якому зазначив, що позивач отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058), з урахуванням статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Покликаючись на п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", стверджує, що оскільки ч.2 ст.56 Закону №796 суперечить абз.2 ч.1 ст.28 Закону №1058, застосовується саме Закон №1058. Також зазначає, що в силу вимог ч.2 ст.27 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. Тобто, у разі обчислення пенсії відповідно до ч.2 ст. 27 Закону №1058 застосовується норма ч.2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо отримання пенсії у повному розмірі за наявності 20 років стажу у чоловіків та 15 років у жінок. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Крім того, зауважує, що 11.10.2017 року набрав чинності Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, яким внесені зміни до ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: пункт 2 доповнено словами і цифрами у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. З огляду на це, вважає, що підстави для перерахунку пенсії позивачу відсутні. Крім того, з посиланням на ст.45 Закону №1058 зазначає, що вимоги позивача про здійснення перерахунку з 07.08.2017 р. не підлягають до задоволення і з тих підстав, що позивач звернувся до управління ПФУ лише 04.01.2018 року. Також повідомляє, що бюджетом Пенсійного фонду України, бюджетом головного управління ПФУ Рівненської області не визначено обсяг асигнувань на фінансування судового збору у 2017-2018 рр., тому вимоги позивача щодо стягнення судового збору з відповідача є протиправними. З таких підстав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі за їх безпідставністю та недоведеністю.

Розглянувши у визначений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України строк в письмовому провадженні позовну заяву та відзив, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши в сукупності наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив на таке.

ОСОБА_1 є громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоактивного контролю (категорія 4), що підтверджується копією посвідчення Серії В-ІІ №055129 від 20.05.1997 року (а.с.5). Тобто, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2001 року перебуває на обліку у Сарненському обєднаному управлінні ПФУ Рівненської області (а.с.10) та на даний час отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

04.01.2018 року позивач звернулася до Сарненського обєднаного управління ПФУ Рівненської області з заявою, в якій просила, починаючи з січня 2015 року, здійснити перерахунок її пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.11).

12.01.2018 року Сарненське обєднане управління ПФУ Рівненської області листом №146/04-29 на заяву позивача від 04.01.2018 року в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відмовило. Одночасно цим же листом повідомило позивача, що її загальний трудовий стаж становить 26 років і що з 01.10.2017 року її пенсія, обчислена відповідно до ст.ст. 26, 27, 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148 від 03.10.2017 року (а.с.12). Крім того, зазначило, що так як Кабінетом Міністрів України рішень щодо фінансування витрат, повязаних з реалізацією п.2 ст.56 Закону №796 не приймалося, то підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіряючи дії та рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року, який набрав чинності 01.01.2004 року, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 року.

Згідно зі статтею 55 цього Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Також цією статтею передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 56 цього Закону встановлені пільги щодо обчислення стажу роботи (служби). Так, згідно з пунктом другим цієї статті, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" №2148-VIII від 03.10.2017 року, згідно із пунктом 3 частини 2 розділу І якого частину 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 року, доповнено словами і цифрами: "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною другою статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Абзацом 2 цієї частини встановлено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, здійснюється за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 року. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

З огляду на це для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розрахункова величина, визначена у абзаці 2 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року (понаднормовий страховий стаж) має пільговий характер і визначена в частині 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року у справі №560/675/17 (провадження № К/9901/684/17).

Наявними матеріалами справи підтверджено, що позивач віднесена до потерпілих від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), перебуває на обліку у Сарненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року із зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року. Відповідно до цього, позивач не лише має право на пенсію в повному розмірі як громадянка, віднесена до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, а й право на збільшення такої пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений в частині 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 років, тобто понад 15 років.

Відтак, суд вважає протиправною відмову відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

При цьому, суд зауважує, що за правилами частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В даній справі відповідачем не доведено, що пенсія позивачу призначена на умовах, інших ніж передбачені у частині другій статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року.

Крім цього, суд зазначає, що частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року закріплено правило за яким, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Разом з тим, факт невиплати з вини відповідача позивачу нарахованої йому суми пенсії, судом не встановлено.

Відповідно ж до статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 4 статті 45 цього Закону зазначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою щодо врахування при обчисленні розміру пенсії пільги, передбаченої частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 лише 04.01.2018 року.

Таким чином, за правилами ч.4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 року, права, свободи та інтереси позивача підлягають судовому захисту, починаючи з 01.01.2018 року, а правові підстави для задоволення позову в частині вимоги щодо перерахунку та виплати призначеної пенсії з 07.08.2017 року - відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Сарненське об'єднане управління ПФУ Рівненської області, відмовляючи ОСОБА_1 з 01.01.2018 року в перерахунку та виплаті пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796, діяло не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою цієї статті встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені діями Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку пенсії із врахуванням пільг, встановлених частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 року, про що було доведено до відома позивача листом №146/04-29 від 12.01.2018 року. Водночас, вказаний лист безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє прав та обов'язків позивача, відтак не є актом індивідуальної дії, а тому й відсутні підстави для визнання його протиправним в судовому порядку.

За наведених обставин, суд вважає, що належним способом захисту прав та законних інтересів позивача є визнання протиправними дій Сарненського обєднаного управління ПФУ Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з часу звернення (01.01.2018 року), а тому дійшов висновку про задоволення цієї позовної вимоги в такій редакції.

Стосовно доводів Сарненського обєднаного управління ПФУ Рівненської області щодо відсутності коштів на фінансування витрат для забезпечення реалізації ч.2 ст. 56 Закону України №796 та необхідності виділення додаткових коштів з Державного бюджету на проведення такого перерахунку, то суд відхиляє їх, як такі, що суперечать принципу верховенства права.

Згідно з вимогами статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В силу вимог ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні по справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини зауважив, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Також у рішеннях "Сук проти України" та "Бурдов проти Росії" Європейський суд з прав людини наголосив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобовязань.

З огляду на це, доводи відповідача про відсутність асигнувань на перерахунок пенсії позивачу суд вважає безпідставними і необґрунтованими.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності вчинених ним дій.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення частково, починаючи з 01.01.2018 року, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 371 КАС України, згідно з якими рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно, суд вирішив за необхідне допустити виконання цього рішення у вказаній частині до негайного виконання.

Щодо заперечень відповідача стосовно негайного виконання рішення, то суд зауважує, що п.1 ч.1 ст.371 КАС України є імперативною нормою, виконання якої судом є обовязковим при прийнятті рішення про присудження виплати пенсії.

Відповідно до частини першої ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Доводи відповідача про протиправність стягнення з нього судового збору, суд розцінює як безпідставні, оскільки присудити здійснені позивачем при задоволенні його позову судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, є обовязком суду.

На підставі викладеного, суд присуджує на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (34500, Рівненська область, м.Сарни, вул.Осипенко, 7/2, РНОКПП НОМЕР_1) до Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34500, Рівненська область, м. Сарни, вул. Суворова, 8, ) про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.01.2018 року.

Зобов'язати Сарненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити ОСОБА_1, починаючи з 01.01.2018 року, перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У задоволенні вимог щодо:

1) визнання протиправної відмови Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 07.08.2017 року, та

2) зобов'язання Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 07.08.2017 року - відмовити.

Рішення в частині виплати ОСОБА_1 пенсії за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 07 березня 2018 року.

Суддя Гудима Н.С.