Справа № 601/2137/17
Суддя: Коротич І. А.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/2137/17
Провадження № 2-а/601/26/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

при секретарі: Бончик А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

представника ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення ОСОБА_5 міської ради та скасування його,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення ОСОБА_5 міської ради та скасування його.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що ОСОБА_1 є законним землекористувачем земельної ділянки, площею 0,0696 га по вул. Дубенська, 141, м. Кременець, Тернопільської області, на підставі рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради № 130 від 25 травня 2000 року. На даній земельній ділянці безпідставно та незаконно розміщений переносний торгівельний павільйон сімї Нестерук.

Почергово для уникнення виконання рішень судів, які набрали законної сили, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, попередні власники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відчужували даний торгівельний кіоск одне-одному. На даний час власником даного кіоску є відповідач ОСОБА_3, згідно договору купівлі-продажу від 25 січня 2013 року.

Позивач в судовому засіданні стверджує, що ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_5 міської ради з заявою про укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки, на якій розміщений кіоск, власником якого є ОСОБА_3 та на підставі даної заяви, 11 травня 2017 року ОСОБА_5 міська рада винесла рішення № 1330 про надання ОСОБА_3 дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки.

На підставі даного рішення ОСОБА_5 міської ради, 08 червня 2017 року між ОСОБА_5 міською радою та ФО-П ОСОБА_3 був укладений договір сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки на якій розміщений кіоск.

Також позивач пояснив, що 06 червня 2017 року він направив до ОСОБА_5 міської ради заяву із застереженням від вчинення будь-яких незаконних дій, стосовно продовження (укладення) договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки в м. Кременець по вул. Дубенська, 141, на якій розміщений кіоск. Однак, в серпні 2017 року відповідачем ОСОБА_3 почали поширюватись відомості про законність використання нею земельної ділянки під торгівельним кіоском по вул. Дубенська, 141 в м. Кременець, у звязку з чим адвокатом ОСОБА_2 було зроблено запит до ОСОБА_5 міської ради про наявність будь-яких правомірних підстав користування ОСОБА_3 вказаною земельною ділянкою.

ОСОБА_1 дізнався про порушення його прав, як землекористувача лише 09 листопада 2017 року, коли отримав копію рішення ОСОБА_5 міської ради від 11 травня 2017 року за № 1330 та копію договору № 239-03 від 08.06.2017 року.

Позивач вважає, що ОСОБА_5 міська рада своїм рішенням № 1330 від 11 травня 2017 року проігнорувала ст.14 КАС України в частині того, що судові рішення, які набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, громадян і підлягають виконанню на всій території України, а не виконання судових рішень тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Крім того, позивачем 22 січня 2018 року було надано суду відповідь на відзив відповідача ОСОБА_3, згідно якого позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 при поданні відзиву на його позовну заяву було проігноровано п.4 ст.78 КАС України та ст.211 КАС України та наведені в ньому обставини не є і не можуть бути предметом судового розгляду по даній справі.

Тому позивач в судовому засіданні просить суд визнати дії 25 сесії 7 скликання ОСОБА_5 міської Ради при прийнятті рішення № 1330 від 11 травня 2017 року «Про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФО-П ОСОБА_3Г.» протиправними та скасувати рішення ОСОБА_5 міської ради № 1330 від 11 травня 2017 року «Про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФО-П ОСОБА_3Г.», площею 0,0025 га по вул. Дубенська, 141, м. Кременець Тернопільської області, для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності, строком на 11 місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі. Також, стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 7040 гривень.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, попередньо надавши суду відзив на позовну заяву. Суду пояснили, що позивач не навів жодних обставин та доказів того, що діями ОСОБА_5 міської ради при прийнятті рішення № 1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного(обмеженого) використання земельної ділянки, порушені права чи обмежені законні інтереси ОСОБА_1 Позивачем не представлено доказів того, що він є власником чи землекористувачем даної земельної ділянки, площею 696 квадратних метрів, не доведено, що вона відведена в натурі з узгодженням меж з іншими землекористувачами. Крім того, позивач не вказав де межі даної земельної ділянки знаходяться та хто є суміжними землекористувачами.

Відповідач ОСОБА_3 також пояснила, що вона є власником малої архітектурної форми «Софія», що розташована в м. Кременець по вул. Дубенська, 141, яку використовує для здійснення підприємницької діяльності протягом багатьох років. Однак, позивач протягом тривалого часу чинить їй перешкоди у здійсненні підприємницької діяльності, у звязку з чим, вона вимушена була звернутися до ОСОБА_5 міської ради з проханням прийняти рішення про встановлення сервітуту у використанні земельної ділянки, площею 0,0025 га, що знаходиться під приміщенням кіоску та надає доступ до кіоску з метою здійснення підприємницької діяльності.

Відповідач ОСОБА_3 стверджує, що при прийнятті рішення від 11 травня 2017 року № 1330 ОСОБА_5 міська рада, будучи власником даної земельної ділянки, діяла на власній території та в межах своєї компетенції, не порушуючи процедуру прийняття рішення, у відповідності до п.34 ст. 26, п.4 підпункту 5 ч.1 ст.33 та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідач ОСОБА_3 вважає, що позивач перешкоджає їй використовувати свій кіоск та займатися підприємницькою діяльністю з тих підстав, що 03 квітня 2001 року виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради було прийнято рішення № 66 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_9Р.», яким внесено зміни до рішення міськвиконкому № 107 від 25 травня 2000 року «Про приватизацію земельних ділянок громадянами міста». Згідно даного рішення, позивачу з його дружиною передано у спільну часткову приватну власність 0,0717 га, що стало накладатись на земельну ділянку на якій знаходиться кіоск ОСОБА_3, з виходом земельної ділянки на тротуар вулиці, що перед кіоском. Також, на підставі цього рішення, ОСОБА_5 міською радою було складено два ідентичних за змістом державних акти на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_9, а саме ІІІ-ТР № 017412 та ІІІ-ТР № 017413 від 23.05.2001 року. Дані обставини, на перших порах, вимусили відповідача ОСОБА_3 та попередніх власників кіоску укладати з позивачем договір оренди земельної ділянки, однак дані рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради, в подальшому, були скасовані в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_3 та представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначили, що посилання позивача на рішення Кременецького районного суду від 22 жовтня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року, які набрали законної сили, не мають ніякого відношення до прийнятого рішення ОСОБА_5 міської ради № 1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмежувального)використання ОСОБА_3 земельної ділянки, оскільки ці рішення не встановлювали жодних заборон з даного приводу, та й не могли встановлювати, оскільки власником землі, на яку встановлено сервітутне обмеження являється ОСОБА_5 міська рада, а позивач не має на цю земельну ділянку жодного права, ні права власності, ні права користування. А тому, просять в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Крім того, 30 січня 2018 року відповідачем ОСОБА_3 було подано заперечення на відповідь на відзив, згідно якого відповідач зазначає, що позивач як не долучав доказів до позовної заяви, так і не долучає будь-яких доказів при поданні відповіді на відзив, які б стосувались позовних вимог. В додаток до відповіді на відзив, позивач долучає ксерокопію договору оренди від 11 червня 2001 року, ксерокопію плану земельної ділянки договору оренди та ксерокопію змін до договору оренди від 11 червня 2001 року № 1159. Відповідач вважає, що дані ксерокопії документів суд не може взяти до уваги, оскільки вони не мають належного оформлення і підтвердження їх ідентичності з оригіналами.

Крім того ОСОБА_3 зазначила, що 09 січня 2018 року позивач отримав відзив на позов. З відповіді на відзив вбачається, що ця відповідь підписана 19 січня 2018 року, а відправлена 22 січня 2018 року, про що свідчить відбиток штампу «Укрпошти», а отже виготовлення відповіді на відзив проведено з порушенням терміну, встановленого ухвалою суду про відкриття провадження. Викладені обставини дають ОСОБА_3 підстави просити суд відхилити відповідь на відзив, та відмовити в задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 в цілому.

Крім того, 30 січня 2018 року відповідачем ОСОБА_3 було подано заперечення на відповідь на відзив, згідно якого відповідач зазначає, що позивач звернувся з безпідставним позовом, метою якого є перешкоджання здійсненню підприємницької діяльності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_10 позовні вимоги не визнала, попередньо надавши суду відзив на позовну заяву. Суду пояснила, що сесією ОСОБА_5 міської ради від 11 травня 2017 року було прийнято рішення № 1330 «Про надання дозволу на укладення договору сервітутного(обмеженого) використання земельної ділянки ФО-П ОСОБА_3Г.», яким надано дозвіл на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФО-П ОСОБА_3, щодо земельної ділянки площею 0,0025 га, за адресою м. Кременець, вул. Дубенська, 141, для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності, строком на одинадцять місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі. Згідно прийнятого рішення 08 червня 2017 року між ОСОБА_5 міською радою та ФО-П ОСОБА_3 укладено договір сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки по вул. Дубенська, 141 в м. Кременець, Тернопільської області.

Представник ОСОБА_5 міської ради в судовому засіданні стверджує, що стосовно прийнятого сесією ОСОБА_5 міської ради рішення № 1330 відсутні рішення судів, які б набрали законної сили, та дане рішення не було предметом жодного позову, який би розглядався судом, станом на даний час.

Представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем по даній справі, оскільки він не є стороною договору та не є власником чи користувачем земельної ділянки, яка є предметом договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 25.05.2000 року № 130 дійсно було надано у користування сімї ОСОБА_1 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Дубенська, 141 в м. Кременець, площею 0,0696 га, однак дане рішення не було реалізоване, границі землекористування не змінено та межі в натурі не встановлено. З 05 березня 2009 року, згідно ст. 125 Земельного Кодексу України (в редакції від 25.10.2001 року), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування, право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Сімєю ОСОБА_1 вказаних дій не здійснено, право власності чи користування ними на спірну земельну ділянку не набуте, а тому права позивача не можуть вважатись порушеними.

Відповідно до ст.83 Земельного Кодексу України, у комунальній власності міста перебувають усі землі в межах міста Кременець, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Оскільки ОСОБА_9 право власності чи користування на земельну ділянку по вул. Дубенська, 141 в м. Кременець не набуте, її власником на даний час залишається міська рада. Враховуючи те, що згідно ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сесії міської ради, представник ОСОБА_5 міської ради вважає, що рішення сесії міської ради від 11 травня 2017 року № 1330 прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А тому просить у позові ОСОБА_1 відмовити.

Крім того, 31 січня 2018 року відповідачем ОСОБА_5 міською радою було подано заперечення у відповідь на відзив, згідно якого відповідач зазначає, що позивач звернувся з безпідставним позовом з вищезазначених підстав, та просить відхилити відповідь на відзив позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності, встановив слідуючі обставини та спірні правовідносини:

Договором купівлі продажу від 25.01.2013 року підтверджується факт купівлі відповідачем ОСОБА_3 у ОСОБА_8 металевого переносного кіоску, який розташований по вул. Дубенська, 141, в м. Кременець Тернопільської області.

З рішення двадцять пятої сесії сьомого скликання ОСОБА_5 міської Ради № 1330 від 11 травня 2017 року вбачається, що спірна земельна ділянка площею 0.0025 га, розташована по вул. Дубенській, 141, в м. Кременець. За заявою ФОП ОСОБА_3 надано дозвіл на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання ФО-П ОСОБА_3, щодо земельної ділянки площею 0,0025 га, за адресою м. Кременець, вул. Дубенська, 141, для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності, строком на одинадцять місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі.

З договору 239-03 сервітутного(обмеженого) використання земельної ділянки від 08 червня 2017 року слідує, що між ОСОБА_5 міською радою та ФО-П ОСОБА_3 укладено договір сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки, площею 0,0025 га, яка розташована по вул. Дубенська, 141, в м. Кременець, Тернопільської області, для обслуговування ОСОБА_8 та здійснення підприємницької діяльності в інтересах Сервітуарія ОСОБА_3Г.) на право користування земельною ділянкою з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови.

Згідно договору оренди від 11.06.2001 року, строк якого закінчився, ОСОБА_7 надано в оренду земельну ділянку площею 10.71кв.м., для розміщення та обслуговування кіоску. На той час земля належала на праві власності позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_9Р.(мали державні акти на земельну ділянку).

В подальшому рішенням Кременецького районного суду від 17.12.2008 року та рішенням Кременецького районного суду від 16.01.2013 року дані державні акти були скасовані.

Постановою Кременецького районного суду від 22.10.2014 року, яку ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2015 року залишено без змін, визнано дії сорокової сесії шостого скликання ОСОБА_5 міської Ради при прийнятті рішення № 2966 від 04 квітня 2014 року - протиправними. Скасовано рішення сорокової сесії шостого скликання ОСОБА_5 міської Ради № 2966 від 04 квітня 2014 року, щодо відмови в наданні ОСОБА_1, ОСОБА_9 дозволу на розроблення технічної документації з землеустрою. Визнано дії сорокової сесії шостого скликання ОСОБА_5 міської Ради при прийнятті рішення № 2912 від 04 квітня 2014 року - протиправними. Скасовано рішення сорокової сесії шостого скликання ОСОБА_5 міської Ради № 2912 від 04 квітня 2014 року, щодо укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки за адресою м. Кременець, вул. Дубенська, 141, з ОСОБА_3. Визнано дії сорок восьмої сесії шостого скликання ОСОБА_5 міської Ради при прийнятті рішення № 3325 від 30 вересня 2014 року - протиправними. Скасовано рішення сорок восьмої сесії шостого скликання ОСОБА_5 міської Ради № 3325 від 30 вересня 2014 року, щодо відмови в наданні ОСОБА_1, ОСОБА_9 дозволу на розроблення технічної документації з землеустрою. Зобов'язано ОСОБА_5 міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_9 про надання дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що в постанові Кременецького районного суду від 22.10.2014 року встановлено наступні обставини: з рішення сорокової сесії шостого скликання ОСОБА_5 міської ради № 2912 від 04 квітня 2014 року слідує, що спірна земельна ділянка площею 0.0025 га, по вул. Дубенській, 141, в м. Кременці за заявою ФОП ОСОБА_3 включена в ситуаційну схему розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та віддана для укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ОСОБА_3, для обслуговування малої архітектурної форми тимчасового кіоску по торгівлі продовольчими товарами терміном дії на три роки.

Відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 міською радою не надано, а судом не здобуто в судовому засіданні доказів того, що ОСОБА_3 є землекористувачем чи власником земельної ділянки, яка розташована по вул. Дубенській, 141, в м. Кременці, чи суміжної земельної ділянки. А тому ОСОБА_3 не вправі була вимагати встановлення сервітуту та укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки, а ОСОБА_5 міська рада розглядати заяву ОСОБА_3 та задовольняти її.

Таким чином, дії сорокової сесії шостого скликання ОСОБА_5 міської ради при прийнятті рішення № 2912 від 04 квітня 2014 року є протиправними, а рішення підлягає скасуванню.

Статтею 98 ЗК України передбачено, що власник (користувач) однієї земельної ділянки має право на обмежене користування суміжною (сусідньою) земельною ділянкою, з метою усунення недоліків власної ділянки. Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким способом.

Частиною 1 ст. 99 ЗК України визначено, що вимагати встановлення видів земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок.

Доводи представника ОСОБА_5 міської ради про те, що вона мала право як власник земельної ділянки, яка розташована по вул. Дубенська,141, в м. Кременець, розпорядитися земельною ділянкою та укласти договір сервітуту з ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки суперечать вимогам вищезазначених норм земельного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що при прийнятті рішення двадцять пятої сесії сьомого скликання ОСОБА_5 міської ради № 1330 від 11 травня 2017 року та укладені договору № 239-03 від 08.06.2017 року було порушено норми ст.ст.98,99 ЗК України, тому позов підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення скасуванню.

Крім того суд вважає, що позивачу слід поновити пропущений строк звернення з адміністративним позовом, оскільки він пропущений з поважних причин, а саме - не вчасним отриманням позивачем листа ОСОБА_5 міської ради від 12 листопада 2017 року із завіреними копіями рішення № 1330 від 11 травня 2017 року та договору № 239-03 від 08.06.2017 року.

Що стосується судових витрат, то суд вважає, що з відповідача ОСОБА_5 міської ради слід стягнути в користь позивача сплачений ним судовий збір. В частині вимог стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7040 грн. слід відмовити, оскільки на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано квитанції до прибуткового касового ордера до договору від 22.08.2017 р. про оплату в розмірі - 7040 гривень. Однак цей документ не відповідає вимогам, встановленим п. 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 р. № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за № 40/10320, згідно вимог якого, приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником. Згідно доданого акта виконаних робіт, від 01.03.2018 року зазначена сума в розмірі 7040грн. та він є додатком до договору між адвокатом ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 від 22.08.2017 року. В матеріалах справи є угода від 11.12.2017 року. Тобто наявна квитанція на суму 7040 грн. не є належним та допустимим доказом понесених судових витрат у даній справі.

На підставі вищесказаного та керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 98, 99, 116, 118 ЗК України, ст.ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення ОСОБА_5 міської ради та скасування його.

Визнати дії 25 сесії 7 скликання ОСОБА_5 міської Ради при прийнятті рішення № 1330 від 11 травня 2017 року «Про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФО-П ОСОБА_3Г.» протиправними.

Скасувати рішення ОСОБА_5 міської ради № 1330 від 11 травня 2017 року «Про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФО-П ОСОБА_3Г.», площею 0,0025 га по вул. Дубенська, 141, м. Кременець Тернопільської області, для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності, строком на 11 місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі.

Стягнути з ОСОБА_5 міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в розмірі 640 гривень.

Відмовити ОСОБА_1 в стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 7040 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_5 міська рада, яка розташована за адресою: м. Кременець, вул. Шевченка, 67, Тернопільської області, Код .

Відповідач: ОСОБА_3, жителька м. Кременець, вул. Акімова, 9, Тернопільської області, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1.

Повний текст рішення виготовлений 12 березня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_11