Справа № 805/1426/17-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року

Київ

справа №805/1426/17-а

адміністративне провадження №К/9901/1729/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2017 (суддя Кошкош О.О.)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 (судді Компанієць І.Д., Васильєва І.А., Ястребова Л.В.)

у справі №805/1426/17-а

за позовом ОСОБА_2

до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі ДПІ) від 31.12.2016 якими позивачу збільшено грошові зобов'язання зі сплати орендної плати за 2014-2016 рік.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він орендує у Слов'янської районної державної адміністрації земельну ділянку для ведення фермерського господарства. ДПІ дійшло помилкового висновку, що розмір орендної плати не відповідає вимогам закону та прийняло оскаржувані податкові повідомлення рішення про визначення суми податкового зобов'язання з орендної плати.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ від 31 грудня 2016 року №136307-130 та №. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь позивача судовий збір в сумі 213, 33 грн.

Не погодившись з судовими рішеннями ДПІ звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити в задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшов помилкового висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог невірно оцінивши залучені до справи докази та неправильно застосувавши при цьому норми матеріального і процесуального права.

Позивач відзиву на касаційну скаргу не надав.

21.12.2017 справу, в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017), передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2005 між Слов'янською райдержадміністрацією, як орендодавцем, та ОСОБА_2, як орендарем, укладено договір оренди землі для ведення фермерського господарства, загальною площею 50 га., строком на 49 років. Відповідно до умов договору нормативна оцінка землі складає 339 110, 05 грн. Розмір орендної вплати встановлено 0,4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

12.02.2009 розпорядженням Голови райдержадміністрації №106 зобов'язано проіндексувати нормативну грошову оцінку землі на коефіцієнт індексації 1,152 за 2008 рік та внести відповідні зміни до діючих договорів оренди земельних ділянок, укладених Слов'янською райдержадміністрацією.

10.03.2009 сторонами договору оренди укладено додаткову угоду до договору від 12.12.2005р., відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 415 648, 87 грн. та обумовлено, що перерахунок річного розміру орендної плати здійснюється з 01.01.2009.

26.08.2016 сторонами укладено додаткову угоду до договору від 12.12.2005 відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 044 618, 11 грн.

31.12.2016 ДПІ з посиланням на п.п.54.3.3 п.54.3 ст. 54, п.286.5 ст. 286 Податкового кодексу України прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, яким визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 16378,79 грн. ;

№, яким визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 26115,45 грн.;

№, яким визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 41784,72 грн.

Свої дії щодо цього ДПІ обґрунтовує тим, що податковим повідомленням-рішенням № встановлено грошове зобов'язання позивача з орендної плати за 2014 рік у розмірі 16 378, 79 грн.; податковим повідомленням-рішенням № встановлено грошове зобов'язання позивача з орендної плати за 2015р. у розмірі 26 115, 45 грн., а податковим повідомленням-рішенням № - за 2016 рік у 41 784, 72 грн.

Здійснивши аналіз положень статті 206 Земельного кодексу України, статей 14, 102, 286-289 суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ №, яким визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 41 784,72 грн.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду в цій частині в апеляційному порядку не оскаржувалась, відтак не є предметом касаційного перегляду.

Щодо податкових повідомлень-рішень ДПІ №, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 16 378, 79 грн. та №, яким визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 26 115, 45 грн., то судами зроблено правильний висновок щодо обґрунтованості заявленого адміністративного позову щодо визнання їх протиправними та скасування.

При цьому колегія суддів Касаційного адміністративного суду виходить з наступного.

Відповідно до п.289.1 статті 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку, а порядок її проведення визначено статтею 18, якою встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів та передбачено, що оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Приписами статті 20 Закону України "Про оцінку земель" обумовлено, що за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затверджено наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 N18/15/21/11 відповідно до п 1.4 якого інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрігосподарського землевпорядкування.

З матеріалів справи вбачається, що нормативну грошову оцінку землі для визначення розміру орендної плати за 2014 та 2015 роки відповідачем вирахувано самостійно, шляхом помноження коефіцієнтів індексації на нормативно-грошову оцінку землі встановлену на 2016 рік та відображену у додатковій угоді 26.08.2016 до договору оренди.

За таких обставин судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок, що контролюючий орган, всупереч приписів частини 2 статті 71 КАС України, не довів належним чином, що застосована ДПІ при прийнятті податкових повідомлень-рішень №136307-та № нормативна грошова оцінка землі при обчисленні грошових зобов'язань позивача визначена та встановлена у відповідності до вищезазначених вимог Закону України "Про оцінку земель" та Порядку N18/15/21/11.

Доводи касаційної скарги ДПІ не спростовують правильність доводів якими мотивовано судові рішення, не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанції помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, постанову окружного адміністративного суду від 06.06.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова