Справа № 513/1013/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року

Київ

справа №513/1013/16-а

адміністративне провадження №К/9901/15578/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 513/1013/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Коваля М.П., суддів Домусчі С.Д., Кравець О.О.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, правонаступником якого є Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі - Саратське ОУПФ України Одеської області) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати протиправною відмову УПФ України в Саратському районі видати довідку про заробітну плату головного спеціаліста відділу УПФ України в Саратському районі Одеської області станом на 01 травня 2016 року;

- зобов'язати УПФ України в Саратському районі Одеської області надати їй довідку про заробітну плату станом на 01 травня 2016 року;

- зобов'язати УПФ України в Саратському районі Одеської області відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення їй пенсії), починаючи з 01 травня 2016 року здійснити перерахунок призначеної їй пенсії у розмірі 90 відсотків суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу головного спеціаліста відділу УПФ України в Саратському районі Одеської області та виплатити їй недоотриману пенсію.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову УПФ України в Саратському районі Одеської області видати позивачу довідку про заробітну плату з 01 травня 2016 року головного спеціаліста відділу УПФ України в Саратському районі Одеської області, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670». Зобов'язано УПФ України в Саратському районі Одеської області видати позивачу довідку про заробітну плату з 01 травня 2016 року заступника начальника УПФ України в Саратському районі Одеської області, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена постановою правління ПФ України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670». Зобов'язано УПФ України в Саратському районі Одеської області провести перерахунок пенсії, призначеної позивачу, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», виходячи із розміру 90 відсотків заробітної плати головного спеціаліста відділу УПФ України в Саратському районі Одеської області станом на 01 травня 2015 року, зазначеної в довідці УПФ України в Саратському районі Одеської області, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена постановою правління ПФ України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670», та виплатити позивачу недоотриману пенсію, починаючи з 01 травня 2016 року, з врахуванням вже виплачених за цей період сум пенсії.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2017 року апеляційну скаргу УПФ України в Саратському районі Одеської області на постанову Саратського районного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року задоволено частково. Постанову Саратського районного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року скасовано. Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову УПФ України в Саратському районі Одеської області щодо надання ОСОБА_1 за її заявою від 31 серпня 2016 року довідки про заробітну плату станом на 01 травня 2016 року працюючого державного службовця та проведення перерахунку пенсії. Зобов'язано Саратське ОУПФ України Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 серпня 2016 року про надання довідки про заробітну плату станом на 01 травня 2016 року працюючого державного службовця та проведення перерахунку пенсії. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При частковому задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відмовляючи в наданні довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, для її перерахунку відповідач діяв не на підставі та не в межах повноважень, що передбачені законами України. Також зазначав, що на стадії вирішення питання про надання довідки про заробітну плату відповідач не вправі вирішувати питання наявності чи відсутності у позивача права на перерахунок пенсії.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2017 року та залишити в силі постанову Саратського районного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що право на перерахунок пенсії їй надано з моменту її призначення на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило статті 22 Конституції України.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої та апеляційної інстанції не відповідають.

Разом з тим, викладені в касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачка звернулась до відповідача із заявою від 31 серпня 2016 року щодо надання довідки про заробітну плату станом на 01 травня 2016 року для перерахунку пенсії та про проведення перерахунку пенсії з 01 травня 2016 року на підставі наданої довідки про заробітну плату.

Листом УПФ України в Саратському районі Одеської області від 10 вересня 2016 року № 2880/11 їй відмовлено в наданні довідки про заробітну плату необхідну для перерахунку призначеної пенсії з більшого заробітку, у зв'язку з відсутністю підстав для такого перерахунку, а також відмовлено в перерахунку пенсії.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ; в редакції, чинній до 01 січня 2015 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно із нормами Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8); органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19). Тобто, у цих нормах Основного Закону України втілено загальновідому формулу обмеження дискреційних повноважень органів державної влади (дозволено лише те, що передбачено законом).

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (який набрав чинності з 01 січня 2015 року) статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIII) у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу».

Порядок перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, було встановлено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865). Згодом цей пункт було виключено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013). Крім того, Постановою № 1013 було внесено зміни до пункту 5 Постанови № 865, який, з-поміж іншого, встановлював, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України.

Форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, була затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670».

У редакції Постанови № 1013 пункт 5 Постанови № 865 передбачав лише те, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України.

Внесені згідно з Постановою № 1013 зміни до Постанови № 865 підлягали застосуванню з 01 грудня 2015 року. Отож, з цієї дати вже немає правових підстав (умов) для перерахунку раніше призначених пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Окрім того, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-2 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1» форму довідки для перерахунку пенсії було виключено. Постанова правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-2 набрала чинності 02 вересня 2016 року.

Постановою правління ПФ України від 17 січня 2017 року № 1-3 скасовано Постанову правління ПФ України від 04 липня 2016 року № 15-2, встановлені форми довідок про заробітну плату для призначення пенсій згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу». Форма довідки для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям не визначена законодавством.

Відтак, з 02 вересня 2016 року органи ПФ України уповноважені видавати довідку за останнім місцем роботи для призначення пенсії, але позбавлені компетенції стосовно видачі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96). На думку Суду, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» (№ 68385/10 та № 71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини. Такий баланс не досягнутий, якщо особа чи особи у справі мали нести індивідуальні або додаткові обов'язки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, в межах розгляду даної справи має місце неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, що передбачено частинами першою та другою статті 351 КАС України.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2017 року у справі № 513/1013/16-а скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову за позовом ОСОБА_1 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Судді Верховного Суду