Справа № 2а/155/43/16,155/1141/16-а
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 рокум. Львів№ 876/997/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 08 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

суддя в суді першої інстанції - Адамчук Г.М.,

час ухвалення рішення - не вказано,

місце ухвалення рішення - м. Горохів Волинської області,

дата складення повного тексту рішення - не вказано,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, яким просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 12.08.2016 року № 3177/20918/16 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 08 грудня 2016 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що оскаржена постанова відповідача є протиправною в зв'язку з тим, що позивач не є суб'єктом, якого слід притягувати до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, оскільки він не ввозив автомобіль на митну територію України і не є власником автомобіля, на якого покладається дотримання вимог цього Кодексу щодо вивезення автомобіля за межі території України. На думку суду, особою, яка може бути притягнута до відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України є особа (громадянин-нерезидент), яка тимчасово ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування і порушила митні правила шляхом передачі його в користування іншій особі. А власник автомобіля ОСОБА_3 згідно з довідкою Горохівської центральної районної лікарні від 08.12.2016 року №1374 за станом здоров'я знаходився на лікуванні з 07.06.2016 року до 03.08.2016 року.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що згідно з нормами ст. 104 Митного кодексу України переміщуваний позивачем автомобіль станом на 29.07.2016 року перебував під митним контролем і має статус товару, митне оформлення якого не було завершено. Отже, позивач вчинив користування вказаним вище автомобілем, митне оформлення якого не закінчено та який перебуває під митним контролем, без дозволу митного органу і такі його дії містять склад порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС від 12.08.2016 року № 3177/20918/16 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Підставою накладення на позивача даного штрафу, як вбачається із зазначеної постанови, а також протоколу про порушення митних правил від 29.07.2016 року № 3177/20918/16, було те, що 29.07.2016 року ОСОБА_1 вчинив користування товаром - автомобілем марки «VW PASSAT», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, митне оформлення якого не закінчено та який перебував під митним контролем, без дозволу митного органу.

Колегія суддів вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваної постанови з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до положень глави 55 цього Кодексу поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Відповідно до ст. 90 цього Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 цього Кодексу встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 381 цього Кодексу громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 1 ст. 246 цього Кодексу метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України. Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Як встановив суд, автомобіль марки «VW PASSAT», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, був ввезений на митну територію України в режимі транзиту батьком позивача ОСОБА_4 20.07.2016 року. Станом на 29.07.2016 року митне оформлення даного автомобіля не було закінчене і він перебував під митним контролем.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проаналізувавши зміст наведеної норми, колегія суддів зазначає, що однією з підстав притягнення до відповідальності за цією статтею є користування без дозволу органу доходів і зборів товарами, митне оформлення яких не закінчено.

Як встановив суд і не заперечує позивач, він 29.07.2016 року користувався товаром - автомобілем марки «VW PASSAT», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, митне оформлення якого не закінчено та який перебував під митним контролем, тобто вчинив дії, які становлять склад порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.

Висновок суду першої інстанції про те, що особою, яка може бути притягнута до відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, є виключно особа (громадянин-нерезидент), яка тимчасово ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування і порушила митні правила шляхом передачі його в користування іншій особі, колегія суддів вважає помилковим, оскільки зазначена норма не містить будь-яких обмежень чи умов щодо осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 191 Митного кодексу України перевізники мають право, зокрема, замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до органу доходів і зборів призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни (стан здоров'я, візові питання, вимоги Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення).

Однак, як встановив суд, батько позивача ОСОБА_3 не звертався до відповідача із заявою щодо заміни водія на ОСОБА_1, уповноваженого доставити його в пункт пропуску через державний кордон України.

Таким чином, з врахуванням наведених вище обставини та положень Митного кодексу України, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова заступника начальника Львівської митниці ДФС від 12.08.2016 року № 3177/20918/16, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., є правомірною та обґрунтованою.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених, зокрема, статтею 286 цього Кодексу (справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ч. 3 ст. 272, ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Постанову Горохівського районного суду Волинської області від 08 грудня 2016 року у справі № 155/1141/16-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 27.02.2018 року