Справа № 569/13250/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 569/13250/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "22" листопада 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Першко О.О. в м.Рівне , повний текст судового рішення складено 23 листопада 2017 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №889894 від 25 серпня 2017 року винесену інспектором УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Барабась В.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інспектор поліції Барабась В.О. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі. Інспектор поліції Барабась В.О. позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Окрім того вказує, що ним здійснювалося перевезення вантажу з Одеського морського торгового порту до пункту призначення по вул. Фабрична, м. Рівне - Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль». На виконання п.п. 2.3, 31.1 Правил дорожнього руху перед виїздом ним здійснено перевірку і забезпечено технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Зокрема було перевірено наявність грязезахисних фартухів і бризковиків. Під час здійснення перевезення вантажу з місця завантаження будь-яких зупинок не здійснювалося. Про відсутність на напівпричепі «KRONE SD» д.н.з. НОМЕР_1 на середній (другій осі) з правої сторони бризковика він дізнався після зупинки транспортного засобу працівниками поліції. Під час складання постанови інспектору поліції були надані пояснення щодо причин відсутності бризковика, зокрема те, що зазначена несправність виникла в дорозі та в нього, на даний момент, відсутні необхідні запчастини для усунення цієї несправності та по приїзду до місця стоянки зазначена несправність буде усунена.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2017 позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №889894 від 25 серпня 2017 року винесену інспектором УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Барабась В.О. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами встановлено, що 25 серпня 2017 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Барабась В.О. була винесена постанова серії БР № 889894 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_2

Як зазначено у вказаній постанові, 25 серпня 2017 року о 09 годині 00 хвилин на а/д М-06 Київ-Чоп 29 км у напрямку м. Житомир ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «Scania R400 LA 4х2», номерний знак НОМЕР_2, з напівпричепом «КRONE SD», номерний знак НОМЕР_1, у якого на середній (другій) осі з правої сторони відсутній бризковик, чим порушив п. 31.4.7 ПДР України.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, постановив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, порушив процесуальні права позивача, передбачені законом, зокрема право надати письмові пояснення щодо інкримінованих правопорушень та долучити їх до постанови, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.31.4.7 (е) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Пунктом 2.3 (а) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У позовній заяві позивач вказує, що перед виїздом ним здійснено перевірку і забезпечено технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, зокрема було перевірено наявність грязезахисних фартухів і бризковиків, а про відсутність бризковика він дізнався після зупинки транспортного засобу працівниками поліції та по приїзду до місця стоянки зазначена несправність буде усунена.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою вказаної статті визначено, що адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що Управління патрульної поліції у м.Києві є не належним відповідачем у справі, оскільки не є юридичною особою є необґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач дії або бездіяльність інспектора УПП у м.Києві ДПП лейтенантом Барабась В.О. під час складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення не оскаржує.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими; 3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Даний перелік є вичерпним.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 316 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду в суді апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "22" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "07" березня 2018 р.