Справа № 587/2578/17
Суддя: Степаненко О. А.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/2578/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М.,захисника Кондратенко С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Низівської селищної ради Сумського району Сумської області про скасування постанови адміністративної комісії про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що 01 вересня 2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Низівської селищної ради було винесено постанову №6 про накладення на неї штрафу у розмірі 340 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП. Як зазначено в постанові, позивачка притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 14 серпня 2017 року о 12 год в м. Лебедин Сумської області здійснювала наклеювання оголошень про автопродаж у не визначеному місці, без відповідного дозволу, а саме АДРЕСА_1. Позивачка вважала вказану постанову незаконною, так як Правилами благоустрою території м. Лебедин та населених пунктів, підпорядкованих міській раді, керівники установ, організацій, підприємств та мешканці міста мають право наклеювати оголошення та рекламу у спеціально визначених місцях за наявності відповідного дозволу чи погодження. Позивачка не являється мешканкою м.Лебедин, а також керівником ТОВ «Авто Просто», про продаж яким нею наклеювалися оголошення на дошці оголошень, розміщеній на фасаді будинку по АДРЕСА_2 в м. Лебедин. Вона була відряджена керівником ТОВ «Авто Просто» до м. Лебедин для розклейки оголошень про продаж підприємством автомобілів. У неї не було жодного умислу на вчинення порушень правил благоустрою м. Лебедин та завдання шкоди об'єктам благоустрою м.Лебедин. Вона не знала, що розклеювання нею оголошень на дошці оголошень потребує спеціального дозволу виконавчого комітету Лебединської міської ради.Крім того, позивачка послалась на низку порушень відповідачем процедури розгляду відносно неї справи про накладення адміністративного стягнення і неповідомлення її про час та місце слухання справи. Просила скасувати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення.

В судовому засіданніпредставник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначав, що Правила благоустрою міста Лебедин та населених пунктів, підпорядкованих міській раді, затверджені рішенням Лебединської міської ради від 23 травня 2008 року, є нормативно-правовим актом, що регулює правові, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою мста та підпорядкованих міській раді населених пунктів. Розділом 1 Правил визначено сферу дії Правил та учасників правовідносин у цій сфері. Абз.1-3 вказаних Правил встановлено, що ці правила регулюють права та обов'язки учасників правових відносин у сфері благоустрою території міста Лебедин та населених пунктів, підпорядкованих міській раді. Учасниками правових відносин з питань благоустрою за цими правилами є керівники та інші уповноважені посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, громадяни, а також посадові особи, уповноважені здійснювати контроль за станом благоустрою. Позивачка помилково вважає, що вона не підпадає під дію вищезазначених Правил, оскільки не є мешканкою міста Лебедин. Крім того, представник послався на те, що позивачка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи адміністративною комісією Низівської сільської ради, яка розглядала справу про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 01 вересня 2017 року постановою виконавчого комітету Низівської селищної ради Сумського району на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП( арк.с.4).

Як вбачається з даної постанови, 14 серпня 2017 року о 12 годині ОСОБА_2 здійснювала наклеювання оголошень про продаж автомобілів у невстановленому місці, без відповідного дозволу, а саме АДРЕСА_3( арк.с.4).

Аналізуючи правомірність винесення даної постанови та надаючи оцінку правовідносинам між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, щомають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено), добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності з ст. 22, 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.Стаття 23 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2342-III від 05.04.2001.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі( стаття 33 КУпАП).

У відповідності з ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави не було враховано, що ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час ОСОБА_2 постійного місця роботи не має, існує за рахунок тимчасових заробітків, отримуваних за виконання некваліфікованої праці, в тому числі за рахунок незначної оплати за розклеювання оголошень про продаж автомобілів, раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягалася, тяжких наслідків від її дії не настало, матеріальної шкоди будь-яким особам не завдано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення не були враховані обставини справи, особу ОСОБА_2, яка в цілому позитивно характеризується, не в повній мірі були враховані загальні положення закону щодо порядку накладення адміністративного стягнення, не враховані положення ст. ст.34, 33, 22, 23 КУпАП, а тому постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 необхідно скасувати, задовольнивши позовні вимоги позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 34, 33, 22, 23 КУпАП, ст.ст. 242, 243, 244, 246, 2 КАС України, ст. ст. ст. 10, 11, 12, 17, 18, 71, 94, 158, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Низівської селищної ради Сумського району Сумської області№6 від 01 вересня 2017 року про накладення штрафу на ОСОБА_2.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі відкладення складання повного тексту постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя