Справа № 810/2374/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року м.Київ № 810/2374/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Київська міська митниця ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач або ОСОБА_2.) з позовом до Житомирської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач або Житомирська митниця ДФС), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Житомирської митниці Державної фіскальної служби, що полягала у не розгляді заяви позивача про припинення митного режиму транзит від 16.03.2017 року - протиправною;

- зобов'язати Житомирську митницю Державної фіскальної служби припинити митний режим транзит відповідно до частини 8 статті 102 Митного кодексу України щодо транспортного засобу «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3, що був ввезений ОСОБА_2 02.05.2016 через митний пост «Північний» (Житомирська митниця ДФС), згідно статті 381 Митного кодексу України, у зв'язку з тим, що транспортний засіб втрачений внаслідок аварії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2017 залучено до участі у справі № 810/2374/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Київську міську митницю ДФС (далі - третя особа або Київська міська митниця ДФС) (том І, а.с.169-170).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 02.05.2016 через пункт пропуску «Виступовичі - Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС позивачем було ввезено на митну територію України транспортний засіб «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3 з метою транзиту (особисте використання). 19.02.2017 вказаний транспортний засіб у місті Києві потрапив у дорожньо-транспортну пригоду (аварію), у результаті чого отримав значні механічні пошкодження та відновленню не підлягає.

Позивач зазначає, що 16.03.2017 звернувся із заявою до митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС про закриття митного режиму транзит. Пізніше, 16.05.2017 позивач звернувся з інформаційним запитом до Житомирської митниці ДФС про надання інформації про стан розгляду заяви про припинення митного режиму транзит від 16.03.2017.

У той же час, як стверджує позивач, станом на момент звернення до суду із вказаним адміністративним позовом (07.07.2017) питання, поставлене у заяві про припинення митного режиму транзит відповідно до частини 8 статті 102 Митного кодексу України щодо транспортного засобу «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3 від 16.03.2017, по суті не вирішено, заява проігнорована та не розглянута.

Як вказує позивач у позовній заяві, відповідачем було порушено вимоги статті 20 Закону України «Про звернення громадян» у частині термінів розгляду та вирішення звернення.

Також, як вбачається з позовної заяви, позивач вказує, що автомобіль «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3 був повністю знищений внаслідок ДТП (втрата внаслідок аварії), що трапилось 19.02.2017 у м. Києві, що підтверджується висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4498/17-54 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017 та довідкою Управління патрульної поліції у м. Києві № 877237.

Враховуючи зазначене, позивач зазначає, що відповідно до частини 8 статті 102 Митного кодексу України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Крім цього, на думку позивача, оскільки Житомирська митниця ДФС заяву позивача про припинення митного режиму транзит від 16.03.2017 по суті не розглянула та проігнорувала, то відповідач проявив протиправну бездіяльність.

Відповідач позов не визнав, надав суду заперечення проти позову (том І, а.с.158-161), відповідно до яких вказав, що 20.03.2017 надійшла заява позивача, яка була адресована Київській міській митниці ДФС. В даній заяві позивач просив припинити митний режим транзит відповідно до частини 8 статті 102 Митного кодексу України щодо транспортного засобу «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3, що був ввезений 02.02.2016 у зв'язку з тим, що внаслідок аварії транспортний засіб зазнав численних пошкоджень, у результаті чого повністю знищений та не придатний до експлуатації.

Як зазначає відповідач, останнім були перевірені обставини ввезення та перебування транспортного засобу «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3, та було встановлено, що даний транспортний засіб було ввезено в Україну 02.05.2016 у режимі транзит ОСОБА_2, якого було попереджено про строки транзитних перевезень, передбачених ст. 95 Митного кодексу України та відповідальність за їх порушення. У відповідності до статті 95 Митного кодексу України, вищевказаний автомобіль повинен бути вивезений за межі території України не пізніше 12.05.2016.

Крім цього, відповідач наголосив, що у заяві позивач вказав, що дорожньо-транспортна пригода (аварія) трапилася в м. Києві. Відповідно, відповідач звертає увагу, що факт аварії мав місце поза межами зони діяльності Житомирської митниці ДФС.

Відповідач також вказав, що за результатами розгляду та з урахуванням встановлених обставин 24.03.2017 за вих. №815/М/06-70-20 ОСОБА_2 було надано відповідь, підтвердженням направлення чого є реєстр направлення поштової кореспонденції від 31.03.2017 №42. На заяву позивача 07.04.2017 була також надана відповідь Київською митницею ДФС, проте позивач ніякі подальші дії щодо завершення митного режиму транзит не здійснив.

Враховуючи дані обставини, відповідач повідомляє, що Житомирська митниця ДФС не могла прийняти рішення про припинення (завершення) митного режиму.

Крім цього, суд зазначає, що відповідачем було надано суду додаткові заперечення на адміністративний позов (том ІІ, а.с.46-50), відповідно до яких відповідач вказує, що згідно з інформацією з ДСМО «Інспектор» ДФС України 31.05.2016 через митний пост «Північний» Житомирської митниці ДФС позивачем ввезено на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» транспортний засіб марки в режимі «транзит». Відповідач звертає увагу, що позивач є особою відповідальною за дотримання обраного ним під час ввезення транспортного засобу митного режиму «транзит». При ввезенні позивача було попереджено про дотримання строків транзитних перевезень, визначених ст. 95 Митного кодексу України та про відповідальність за їх порушення.

Також відповідачем повідомлено, що завершення (припинення) митного режиму може бути лише за умови надання відповідальною за дотримання вимог митного режиму особою документів, підтверджуючих повну втрату транспортного засобу. Разом з цим, позивач не звернувся в установленому порядку до митних органів та не надав необхідних документів.

Відповідач наголошує, що на неодноразові виклики ОСОБА_2 для надання пояснень та на пропозицію митниці щодо проведення огляду транспортного засобу в найближчому митному органу останній не прореагував. Надання висновку експертного автотоварознавчого дослідження без проведення обстеження митним органом та додаткових документів не є підставою для припинення митного режиму транзит. Крім того, відповідач вказує, що Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму припинення митного режиму може мати місце лише щодо транспортних засобів або товарів (їх частини), які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені, повністю або безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані.

З приводу позовних вимог позивача щодо зобов'язання Житомирської митниці ДФС припинити митний режим транзит щодо транспортного засобу «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3, що був ввезений 02.05.2016 через митний пост «Північний», відповідачем вказано, що дані вимоги позивача суперечать положенням Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Київською міською митницею ДФС надані пояснення, згідно з якими третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі (том І, а.с.197-199).

Так, третя особа вказує, що 20.03.2017 до Митниці надійшло дві заяви від ОСОБА_2 (вх. №2682/10 від 20.03.2017 та вх. №2683/10 від 20.03.2017). Відповідно, перша заява від 16.03.2017 стосувалася завершення митного режиму транзит, друга заява від 17.03.2017 - позивач просив надати йому консультацію з питань державної митної справи. У свою чергу, листами від 03.04.2017 №2806/10/26-70-18-02 та №2807/10/26-70-18-02 Київська міська митниця ДФС надала відповіді по суті заяв позивачу: однією - надала консультацію, іншою - роз'яснення щодо продовження терміну транзиту.

Третя особа звертає увагу суду, що згідно з наявною в Київській міській митниці ДФС інформацією позивачем транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_3 (VIN код НОМЕР_1) ввезено на митну територію України 02.05.2016 з метою транзиту в зоні діяльності Житомирської митниці ДФС. Третя особа наголошує, що у відповідності до статті 102 Митного кодексу України позивач мав виконати свій обов'язок щодо транзиту у термін до 12.05.2016, тобто завершити транзитне перевезення шляхом вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України у встановлений термін.

Таким чином, третя особа вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 19.02.2017, позивачем встановлений строк транзитного перевезення перевищено на 284 дні. Крім цього, відомості щодо звернення ОСОБА_2 про настання форс-мажорних обставин або обставин непереборної сили у період з 12.05.2016 по 20.03.2017 у Київській міській митниці ДФС відсутні.

Також третя особа наголошує, що ні в одній заяві ОСОБА_2 не просив провести митний огляд та не надавав жодних відомостей про місцезнаходження транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди.

У судове засідання, призначене на 11.01.2018, з'явилися позивач та представник позивача, представник відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Київська міська митниця ДФС, у судове засідання 11.01.2018 не з'явилась хоча і була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявною у справі повісткою про виклик до суду (том ІІ, а.с.58). Про причини неявки у судове засідання 11.01.2018 свого уповноваженого представника суд не повідомлено.

У судовому засіданні 11.01.2018 представником позивача подано письмове клопотання про продовження розгляду справи №810/2374/17 у порядку письмового провадження (том ІІ, а.с.85).

Присутній у судовому засіданні представник відповідача про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження не заперечував.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Протокольною ухвалою суду від 11.01.2018 постановлено здійснювати подальший розгляд справи №810/2374/17 у порядку письмового провадження (том ІІ, а.с.86-88).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 10 червня 1999 року (т. І, а.с.176-178а).

Компанією МВ "FLP CTP Hydraulics" (Компанія), зареєстрованою у Литовській Республіці, для виконання зобов'язань в інтересах Компанії, видано Довіреність від 01.05.2016, якою уповноважено громадянина України ОСОБА_2 представляти інтереси Компанії перед юридичними та/чи фізичними особами, державними органами всіх рівнів на території України, Росії, Білорусії, Молдови, а також всіх країн Європейського Союзу, розпоряджатися переданим Компанією транспортним засобом: марки - Renault, модель - Megane Scenic, р.в. - 2004, VIN - НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_3, який належить на праві приватної власності Компанії (том І, а.с.88).

Зазначеною Довіреністю передбачено, що позивач має право керувати транспортним засобом із правом виїзду за кордон, ввозити, вивозити, транспортувати транспортний засіб на території вказаних країн, згідно законодавства цих країн, страхувати на свій розсуд транспортний засіб, отримувати від імені Компанії страхову винагороду, пов'язану із транспортним засобом, проводити технічний огляд та ремонт транспортного засобу.

Дана Довіреність від 01.05.2016 видана без права передачі повноважень третім особам, строком на 5 років та діє до 01.05.2021.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії F №683215, автомобіль марки Renault, моделі Megane Scenic, державний реєстраційний номер Литовської Республіки НОМЕР_3, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 належить підприємству МВ "FLP CTP Hydraulics" (код 303052674), адреса: Vilnius, Eiрiрkiш pl. 26 (том І, а.с.55).

02 травня 2016 року о 14 годині 10 хвилин по каналу «зелений коридор» на в'їзд на митну територію України через митний кордон України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення "Виступовичі" митного посту "Північний" Житомирської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_2 для особистого користування ввезено у митному режимі "транзит" автомобіль Литовської реєстрації марки "Renault", моделі "Megane", номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_3 (том І, а.с.130), що підтверджується скриншотом електронного журналу Митниці.

Судом встановлено, що вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_2 19 лютого 2017 року о 00:51 год. потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за місцем скоєння: м. Київ, Шевченківський район, міст Повітрофлотський, що підтверджується довідкою Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України №877237 (том І, а.с.13). Водій автомобіля травмований, а сам транспортний засіб «Renault Megane Scenic», номерний знак НОМЕР_3, відновленню та ремонту не підлягає. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП складено адміністративний протокол серії БР №135300 за статтею 124 КУпАП, а матеріали ДТП направлено до Солом'янського районного суду міста Києва.

Суд зазначає, що до матеріалів справи долучено фотографії з місця дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача, зроблені на особистий телефон позивача 19.02.2017 о 00:40 год. (том ІІ, а.с.78-80).

02.03.2017 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за вх. №3671-17 надійшло клопотання ОСОБА_2 б/н від 02.03.2017 про проведення експертного дослідження (том ІІ, а.с.82). Вказаним клопотанням позивач просив провести товарознавче дослідження з метою визначення розміру збитків, завданих власнику пошкодженням автомобіля Рено Меган Сценік, реєстраційний номер НОМЕР_3, у результаті дорожньо-транспортної пригоди 19.02.2017, а також визначити вартість автомобіля Рено Меган Сценік, реєстраційний номер НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди. Також із клопотання б/н від 02.03.2017 про проведення експертного дослідження вбачається, що автомобіль Рено Меган Сценік, реєстраційний номер НОМЕР_3, знаходився на СТО «Автоцентр Європа», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 14.

На підставі клопотання позивача б/н від 02.03.2017 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено експертне дослідження за №4498/17-54, яке розпочате 02.03.2017 та закінчене 10.03.2017 (том ІІ, а.с.81).

07.03.2017 експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено акт огляду транспортного засобу, з якого вбачається, що для виконання автотоварознавчої експертизи було проведено зовнішній огляд автомобіля марки Renault, моделі Megane Scenic, реєстраційний номер LT НОМЕР_3, рік випуску 2004, кузов № НОМЕР_1 (том І, а.с.50-51). Огляд проводився в світлий час доби у присутності власника, представника учасника ДТП, місце проведення огляду: м. Київ, вул. Васильківська, 14, СТО «Європа». Зовнішнім оглядом експертом встановлено, що автомобіль має пошкодження ударного характеру та для його відновлення необхідно провести ряд відповідних робіт із заміни. Також зазначено, що необхідно провести діагностику двигуна, коробки перемикання передач, передньої підвіски, регулювання фар та провести перевірку ходових якостей. Крім цього, експертом КНДІСЕ відмічено, що у ході ремонту можуть виникнути додаткові дефекти.

Судом встановлено, що експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017 №4498/17-54 (том І, а.с.26-36) щодо автомобіля марки «Renault Megane Scenic», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1 на підставі акту огляду транспортного засобу від 07.03.2017 (додаток 1 до висновку) та фототаблиць до висновку (том І, а.с.55-70, том ІІ, а.с.84).

10.03.2017 між представником виконавця співробітника Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та замовником ОСОБА_2 складено акт здачі-приймання за заявою автотоварознавчого дослідження №4498/17-54 (том І, а.с.25).

Супровідним листом від 10.03.2017 №4498/17-54 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз направлено ОСОБА_2 висновок №4498/17-54 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017 та акт здачі-приймання висновку (том І, а.с.24).

16 березня 2017 року позивачем на адресу Київської міської митниці ДФС направлено заяву про завершення митного режиму транзит (згідно статті 102 Митного кодексу України) б/н (том І, а.с.84-85). Копії зазначеної заяви було також відправлено до Київської митниці ДФС та Житомирської митниці ДФС.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що позивач просить припинити митний режим «транзит» щодо ввезеного 2 травня 2016 року транспортного засобу «Renault Megane Scenic», кузов НОМЕР_5, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3 у відповідності до частини 8 статті 102 Митного кодексу України. Як підставу для припинення митного режиму «транзит» позивач вказав, що зазначений транспортний засіб внаслідок аварії зазнав численних пошкоджень у результаті чого повністю знищений та не придатний до експлуатації.

Позивач також послався на пункт 2.4 Порядку підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили, а саме звернуто увагу на обставини непереборної сили та факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

До заяви позивачем додано: копію висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017; копію довідки Управління патрульної поліції у м. Києві №877237; копію довіреності; копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Житомирською митницею ДФС було надано відповідь від 24.03.2017 №815/М/06-70-20, якою стосовно заяви позивача від 16.03.2017 б/н проінформовано, що до вказаної заяви надано лише копію довідки про ДТП №877237, висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 не надано, у зв'язку з чим не можливо підтвердити чи спростувати факт неможливості відновлення автомобіля (том І, а.с.128).

Крім цього вищезазначеною відповіддю повідомлено, що у зв'язку з проведенням Житомирською митницею ДФС перевірки користування ОСОБА_2 транспортним засобом Renault Megane, кузов НОМЕР_5, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3, відповідач просить позивача до 07.04.2017 прибути до управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС для надання пояснень стосовно порушення терміну вивезення вказаного автомобіля.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України (далі - МК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно абзацу 17 пункту 2 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби від 17.11.2005 №1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за № 1428/11708 (далі - Правила №1118), транзит - переміщення транспортного засобу під митним контролем з одного пункту пропуску через державний кордон України (при ввезенні на митну територію України) в інший пункт пропуску через державний кордон України (при вивезенні за межі митної території України) у незмінному стані, крім природних втрат, у строк, визначений митним органом відправлення, і без використання з іншою метою, ніж була заявлена цьому митному органу.

Частиною першою статті 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 95 МК України для автомобільного транспорту встановлюється строк транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно вимог частини четвертої статті 92 МК України особою, на яку покладається дотримання вимог митного режиму «транзит» є особа, яка поміщує товари та/або транспортні засоби комерційного призначення у даний митний режим.

Абзацом 19 пункту 2 розділу І Правил № 1118 передбачено, що уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов'язані з пред'явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідно до наданої інформації з Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) Житомирської митниці ДФС, 02.05.2016 через митний пост "Північний" Житомирської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_2 ввезено на митну територію України по каналу «зелений коридор» транспортний засіб марки "Renault", моделі "Megane", номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_3 у режимі «транзит» (том І, а.с.130).

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_2 ознайомлений зі статтею 95 МК України та про відповідальність за порушення митних правил (ПМП) попереджений.

Відповідно до частини четвертої статі 366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення (частина п'ята статті 366 МК України).

Частиною шостою статті 366 МК України встановлено, що громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

З огляду на вищевказане, ОСОБА_2 є особою, відповідальною за дотримання обраного ним під час ввезення транспортного засобу митного режиму «транзит».

Крім цього, оскільки переміщення позивачем транспортного засобу "Renault" через митний кордон України здійснювалось по каналу «зелений коридор», отже у відповідача відсутні будь-які документи щодо пропуску на митну територію України вказаного транспортного засобу, що ним не заперечується.

Відповідно до абзацу другого пункту 4 розділу І Правил №1118 транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України.

Згідно вимог частини першої статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

З огляду на вищевказане, ОСОБА_2, як особа, що ввозить транспортний засіб у режимі «транзит», залишається відповідальним за дотримання вимог цього режиму, зокрема, забезпечення незмінного стану товару (у даному випадку автомобіля) та дотримання термінів його доставки до митниці, з моменту ввезення на митну територію України та до моменту припинення митного режиму.

Крім цього, суд звертає увагу, що оскільки транспортний засіб Renault Megane, кузов НОМЕР_5, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3 був ввезений позивачем на митну територію України 02.05.2016, термін доставки зазначеного автомобіля до митниці повинен становити не пізніше 12.05.2016.

Так, згідно з частиною першою статті 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України.

Слід звернути увагу, що таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Відповідно до частини четвертої статті 102 МК України митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частна восьма статті 102 МК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно пункту статті 4 МК України виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається як митне оформлення.

Пунктом 29 статті 4 МК України передбачено, що митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

З огляду на вищевказане, процедура завершення (припинення) митного режиму «транзит» передбачає здійснення всіх необхідних митних формальностей з метою додержання вимог митного законодавства.

Так, судом встановлено, що 16.03.2017 позивачем на адресу Київської міської митниці ДФС направлено заяву про завершення митного режиму транзит (згідно статті 102 Митного кодексу України) б/н (том І, а.с.84-85). Підставою для припинення митного режиму «транзит» позивач вказав, що транспортний засіб «Renault Megane Scenic», кузов НОМЕР_5, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3 внаслідок аварії зазнав численних пошкоджень, у результаті чого повністю знищений та не придатний до експлуатації.

До вказаної заяви б/н від 16.03.2017 позивачем додано: копію висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017; копію довідки Управління патрульної поліції у м. Києві №877237; копію довіреності; копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Копії зазначеної заяви б/н від 16.03.2017 було також відправлено до Київської митниці ДФС та Житомирської митниці ДФС.

Судом встановлено, що заява про завершення митного режиму транзит б/н від 16.03.2017 із додатками була відправлена до Житомирської митниці ДФС 17.03.2017 та вручена за довіреністю 20.03.2017, що підтверджується фіскальним чеком від 17.03.2017 №8743 та роздруківкою з сайту «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором: 893 (том І, а.с.90).

Розглянувши заяву позивача про завершення митного режиму транзит б/н від 16.03.2017, Житомирською митницею ДФС було надано відповідь від 24.03.2017 №815/М/06-70-20, якою проінформовано, що до вказаної заяви надано лише копію довідки про ДТП №877237, висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 не надано, у зв'язку з чим не можливо підтвердити чи спростувати факт неможливості відновлення автомобіля (том І, а.с.128).

Крім цього вищезазначеною відповіддю повідомлено, що у зв'язку з проведенням Житомирською митницею ДФС перевірки користування ОСОБА_2 транспортним засобом Renault Megane, кузов НОМЕР_5, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3, відповідач просить позивача до 07.04.2017 прибути до управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС для надання пояснень стосовно порушення терміну вивезення вказаного автомобіля.

Суд зазначає, що Житомирською митницею ДФС відповідь від 24.03.2017 №815/М/06-70-20 на заяву позивача від 16.03.2017 б/н була відправлена ОСОБА_2 простою кореспонденцією 31.03.2017, що підтверджується реєстром №42 від 31.03.2017 (том І, а.с.129).

Досліджуючи питання щодо дотримання вимог законодавства Житомирською митницею ДФС при розгляді заяви позивача про припинення митного режиму транзит від 16.03.2017, суд виходить з наступного.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі - Порядок №657), визначено порядок документального підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили.

При цьому, відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку №657: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу першого пункту 5 розділу VIII Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Згідно з абзацом другим пункту 5 розділу VIII Порядку №657 керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

Абзацами третім та четвертим пункту 5 розділу VIII Порядку №657 передбачено, що за результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Якщо керівником митного органу, у зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особою, що виконує його обов'язки, після опрацювання заяви з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків прийнято рішення про недоцільність проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, або якщо протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили відсутня можливість дістатися до місця пригоди, особі, що подала заяву про аварію або дію обставин непереборної сили, митним органом невідкладно надається письмове підтвердження факту отримання такої заяви, у якому зазначаються причини непроведення митним органом огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, яке засвідчується підписом керівника цього митного органу або особи, що виконує його обов'язки, та завіряється відбитком печатки митного органу або особистої номерної печатки. Копія такого письмового підтвердження надсилається протягом трьох робочих днів митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили.

У той же час судом встановлено, що керівником відповідача або особою, що виконує його обов'язки після отримання заяви позивача про завершення митного режиму транзит б/н від 16.03.2017, на виконання пункту 5 розділу VIII Порядку №657 не було організовано проведення огляду території чи іншого місця, де знаходиться, знаходився або може знаходитися транспортний засіб позивача, як і не повідомлено суд про наявні обґрунтовані підстави недоцільності проведення огляду та обставин неможливості дістатися до місця пригоди.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем після опрацювання заяви позивача про завершення митного режиму транзит б/н від 16.03.2017 не було також прийнято жодного рішення щодо недоцільності проведення огляду території чи іншого місця, де знаходиться, знаходився або може знаходитися транспортний засіб позивача.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень абзацу першого пункту 6 розділу VIII Порядку №657 у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Абзацом другим пункту 6 розділу VIII Порядку №657 встановлено, що разом із заявою подаються:

документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку

примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд;

письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

Відповідно до абзацу третього пункту 6 розділу VIII Порядку №657 заява розглядається митним органом, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, протягом п'яти робочих днів з дати її подання.

Згідно з абзацом п'ятим пункту 6 розділу VIII Порядку №657 розгляд заяви проводиться з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків, документів, наданих заявником та отриманих від іншого митного органу (якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу), та результатів проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, безпосередньо митним органом, під контролем якого перебувають ці товари, транспортні засоби. Під час розгляду заяви митним органом враховується інформація (за наявності), надана іншими державними органами, митними або правоохоронними органами іноземних держав.

При цьому, пунктом 6 розділу VIII Порядку №657 передбачено, що рішення про припинення (завершення) митного режиму приймається лише щодо транспортних засобів або товарів (їх частини), які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані.

Рішення оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на заяві та засвідчується підписом особи, яка його винесла, та завіряється відбитком печатки митного органу або особистої номерної печатки.

Якщо приймається рішення про припинення (завершення) митного режиму, у резолюції після запису "Митний режим (зазначається назва митного режиму) припинено (завершено)" має бути зазначено, відносно яких саме транспортних засобів або товарів (їх частини) припинено (завершено) митний режим.

Згідно з пунктом 7 розділу VIII Порядку №657 за наявності в ЄАІС відповідного програмно-інформаційного комплексу інформація про припинення (завершення) митного режиму вноситься посадовою особою митного органу, яким винесено відповідне рішення, до цього програмно-інформаційного комплексу.

Пунктом 8 розділу VIII Порядку №657 встановлено, що у разі прийняття рішення про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму митний орган зобов'язаний невідкладно письмово повідомити заявника про причини і підстави такої відмови.

З огляду на вищевказане, процедура завершення (припинення) митного режиму «транзит» передбачає здійснення всіх необхідних митних формальностей з метою додержання вимог митного законодавства.

Таким чином, рішення щодо припинення (завершення) митного режиму може бути прийнято лише за надання митниці підтверджуючих документів, що транспортні засоби або товари (їх частин) внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані.

Тобто, суд зазначає, що обов'язковими для подання особою, яка ввезла транспортний засіб та є відповідальною за дотримання митного режиму, є документи, що підтверджують: факт аварії чи обставин непереборної сили; факт знищення; факт повного та безповоротного пошкодження авто; факт втрати або зіпсування автомобіля.

Враховуючи вказане, завершення (припинення) митного режиму може бути лише за умови надання відповідальною за дотримання вимог митного режиму особою документів, підтверджуючих повну втрату транспортного засобу.

Крім цього, згідно з пунктом 3 розділу VIII Порядку №657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

При цьому, суд зазначає, що підтвердження факту повної втрати, знищення чи зіпсування транспортного засобу внаслідок аварії чи обставин непереборної сили можливе шляхом проведення автотоварознавчої чи транспортно-товарознавчої експертизи.

Так, відповідно до пункту 2.1 глави 2 «Автотоварознавча та транспортно-товарознавча експертиза» розділу IV «Товарознавча експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Рекомендації №53/5, у редакції, чинній на момент призначення автотоварознавчої експертизи), до числа основних завдань автотоварознавчої та транспортно-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього. Перед автотоварознавчою та транспортно-товарознавчою експертизою можуть ставитись також питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов'язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 2.2. глави 2 «Автотоварознавча та транспортно-товарознавча експертиза» розділу IV «Товарознавча експертиза» Рекомендацій №53/5 перед автотоварознавчою чи транспортно-товарознавчою експертизою для встановлення повної втрати, зіпсування чи знищення транспортного засобу передбачено такі можливі питання як:

- «Яка ринкова вартість КТЗ (зазначаються його марка, модель і державний реєстраційний номер) на дату оцінки (зазначається дата, на яку визначається його вартість)?»;

- «Яка утилізаційна вартість КТЗ (зазначаються його марка, модель і державний реєстраційний або ідентифікаційний номер) на дату оцінки (зазначається дата, на яку оцінюється його вартість)?»;

- «Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику КТЗ (зазначаються прізвище, ім'я та по батькові власника, марка, модель КТЗ, його державний реєстраційний номер) унаслідок (зазначається подія, що призвела до матеріальної шкоди) на дату оцінки (зазначається дата, на яку оцінюється вартість)?»;

- «Чи можливо провести ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого КТЗ (його складових)? Якщо можливо, то який обсяг, характер і вартість цих робіт на дату оцінки (зазначається дата, на яку проводиться оцінка майна)?».

Як встановлено судом позивачем до заяви про завершення митного режиму транзит б/н від 16.03.2017, яка направлено до Житомирської митниці ДФС на підтвердження факту повної втрати, зіпсування чи знищення транспортного засобу у результаті аварії чи обставин непереборної сили було долучено висновок експертного автотоварознавчого дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 від 10.03.2017.

У той же час, Житомирською митницею ДФС у відповіді від 24.03.2017 №815/М/06-70-20 зазначено, що до вищевказаної заяви позивача висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 не надано, у зв'язку з чим не можливо підтвердити чи спростувати факт неможливості відновлення автомобіля (том І, а.с.128).

З огляду на вищезазначене, суд звертає увагу, що встановлення загальних правил документування управлінської діяльності Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), вимог до документування управлінської інформації та організації роботи з документами незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням передбачено Інструкцією з діловодства у Державній фіскальній службі України, затвердженою Наказом ДФС України від 27.11.2014 № 333 (далі - Інструкція №333).

Так, відповідно до пункту 3.3.1 розділу 3.3. «Приймання та первинне опрацювання документів, що надходять до ДФС» Інструкції №333 доставка документів до ДФС здійснюється, як правило, з використанням засобів поштового зв'язку, електрозв'язку, системою електронної взаємодії органів виконавчої влади (далі - СЕВ ОВВ), кур'єрською, фельд'єгерською службами та особисто через поштову скриньку або отримується уповноваженим працівником ДФС.

Згідно з пунктом 3.3.2 розділу 3.3. «Приймання та первинне опрацювання документів, що надходять до ДФС» Інструкції №333 усі документи, що надходять до ДФС, приймаються централізовано діловодною службою.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3.3.4 розділу 3.3. «Приймання та первинне опрацювання документів, що надходять до ДФС» Інструкції №333 у разі виявлення відсутності додатків, зазначених у документі, або окремих аркушів, а також помилок в оформленні документа, що унеможливлює його виконання (відсутність підпису, відбитка печатки, грифу затвердження тощо), документ не реєструється і відправникові надсилається письмовий запит або йому повідомляється про це телефоном. При цьому на документі робиться відповідна відмітка із зазначенням дати запиту (розмови телефоном), посади та прізвища особи, якій зроблено запит, підпису, ініціалів (ініціалу імені) та прізвища особи, що здійснила запит. На вимогу структурного підрозділу ДФС - виконавця документа складається акт у двох примірниках. Один примірник акта надсилається виконавцю, інший - зберігається у діловодній службі.

При цьому, відповідачем під час виявлення відсутності висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 від 10.03.2017, доданого до заяви позивача про завершення митного режиму транзит б/н від 16.03.2017, не надано жодного доказу на виконання вимог Інструкції №333 як наявність відповідної відмітки на заяві позивача б/н від 16.03.2017 про надсилання письмового запиту із зазначенням дати запиту чи розмови телефоном, так і не надано відповідного акту про відсутність даного висновку.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 до Житомирської митниці ДФС було відправлено повідомлення б/н від 03.04.2017 (том І, а.с.183), відповідно до якого зазначено, що на адресу позивача з Житомирської митниці ДФС надійшов лист, в якому зазначено, що у зв'язку з проведенням перевірки користування транспортним засобом позивача запрошено у строк до 07.04.2017 з'явитись до управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС для надання пояснень стосовно порушень строків, встановлених ст. 95 МК України. ОСОБА_2 у вказаному вище повідомленні також просить Житомирську митницю ДФС у зв'язку із тим, що позивач проживає у м. Києві та до м. Житомира станом на 07.04.2017 фізично дістатись важко після ДТП, доручити Київській міській митниці ДФС відібрати у ОСОБА_2 пояснення щодо обставин порушень строків, встановлених ст. 95 МК України. Крім цього, у підтвердження факту, що транспортний засіб «Renault Megane Scenic», кузов НОМЕР_5, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3 внаслідок ДТП (аварії) зазнав численних пошкоджень, у результаті чого повністю знищений та не придатний до експлуатації, позивачем повторно надано висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 експертного авторизованого дослідження від 10.03.2017.

Суд зазначає, що позивачем до Житомирської митниці ДФС було також відправлено повідомлення б/н від 21.04.2017, зі змісту якого вбачається, що у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 ймовірно відправлено Житомирській митниці ДФС висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017 не у повному об'ємі, для обґрунтованого та повного вирішення питання про завершення митного режиму «транзит», додатково повторно надіслано копію висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017 (том І, а.с.182)

Враховуючи зазначене, твердження відповідача про ненадання позивачем копії висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 від 10.03.2017, є необґрунтованим та спростовується наявними у матеріалах справи доказами, що дає підстави дійти до висновку щодо протиправної бездіяльності Житомирської митниці ДФС, що полягала у не розгляді заяви позивача про припинення митного режиму транзит від 16.03.2017.

З приводу зазначення позивачем у позовній заяві, що відповідачем було порушено вимоги статті 20 Закону України «Про звернення громадян» у частині термінів розгляду та вирішення звернення про завершення митного режиму транзит б/н від 16.03.2017, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

У той же час, суд звертає увагу, що норми Закону України «Про звернення громадян» не застосовуються до обставин, які спричинили подання заяви до Митниці про припинення митного режиму транзит стосовно транспортного засобу позивача, а відповідні правовідносини регулюються спеціальними нормами Митного кодексу України та Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657.

Крім цього, судом встановлено, що заява позивача про завершення митного режиму транзит б/н від 16.03.2017 була отримана Київською міською митницею ДФС 20.03.2017 за вх. №2682/10 (том І, а.с.200-201).

За результатами розгляду вищевказаної заяви позивача Київською міською митницею ДФС було надано відповідь «Про надання роз'яснень щодо продовження терміну транзиту», викладену у формі листа від 03.04.2017 №2806/10/26-70-18-02, відповідно до якої позивача, зокрема, було повідомлено про відповідальність за використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, а також про відповідальність за перевищення строку доставки товарів, транспортних засобів до митного органу України (том І, а.с.185-187). Крім цього, як вбачається із вказаної відповіді, Київською міською митницею ДФС зазначено, що про обставини, викладені у заяві позивача від 16.03.2017 б/н, повідомлено митниці Державної фіскальної служби.

Також суд зазначає, що позивач звернувся із письмовим зверненням б/н від 17.03.2017 у порядку статті 21 Митного кодексу України (консультування з питань державної митної справи), відповідно до якого просив надати консультацію про те, яким чином та по якій процедурі, враховуючи, що транспортний засіб «Renault Megane Scenic», кузов НОМЕР_5, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3 внаслідок аварії зазнав численних пошкоджень, у результаті чого повністю знищений та не придатний до експлуатації, може припинитися митний режим транзит згідно частини 8 статті 102 Митного кодексу України (том І, а.с.202-203). Вказане звернення б/н від 17.03.2017 про надання консультації було адресоване Державній фіскальній службі України, Київській міській митниці ДФС, Житомирській митниці ДФС та Київській митниці ДФС.

Так, Житомирською митницею ДФС було опрацьовано звернення позивача б/н від 17.03.2017 про надання консультації та надано відповідь у формі листа від 30.03.2017 №874/М/06-70-20, згідно з яким повідомлено про неможливість повного та всебічного розгляду даного звернення, оскільки позивачем не надано копії документів, на які він посилається, а саме: висновку Київського-науково дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017; довідки Управління патрульної поліції у м. Києві №877237 та довідки з лікарні (том І, а.с.191). З огляду на вищевикладене, з метою повного та всебічного розгляду звернення б/н від 17.03.2017, відповідач просить ОСОБА_2 надати копії вказаних документів. Крім цього, відповіддю відповідача у формі листа від 30.03.2017 №874/М/06-70-20 запропоновано позивачу представити транспортний засіб Renault Megane Scenic кузов НОМЕР_5 р/н НОМЕР_3 для проведення огляду до найближчого митного органу.

Крім цього, звернення позивача б/н від 17.03.2017 про надання консультації отримане Київською міською митницею ДФС 20.03.2017 за вх. №2683/10 (том І, а.с.202-203).

Розглянувши звернення позивача б/н від 17.03.2017 щодо надання консультації, Київською міською митницею ДФС листом від 03.04.2017 №2807/10/26-70-18-02 повідомлено, зокрема, про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди до 19.02.2017, інформація щодо вивезення транспортного засобу «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов НОМЕР_5 за межі митної території України згідно з електронною базою даних АСМО «Інспектор» відсутня (том І, а.с.207-208). Також зі змісту вищевказаного листа вбачається, що Київська міська митниця ДФС дійшла висновку, що згідно наданої позивачем інформації повна втрата автомобіля у результаті дорожньо-транспортної пригоди не відбулася.

Також судом встановлено, що заява позивача про завершення митного режиму транзит б/н від 16.03.2017 надійшла до Київської митниці ДФС 20.03.2017 за вх. №5019/17 (том ІІ, а.с.10-11), а також звернення позивача б/н від 17.03.2017 про надання консультації - 20.03.2017 за вх. №5020/17 (том ІІ, а.с.12-13).

За результатами розгляду вищевказаних заяв позивача та наданих копій документів, Київською митницею ДФС надано відповідь у формі листа від 07.04.2017 №2890/2/10-70-60-47, відповідно до якого повідомлено, зокрема, про те, що надіслані разом із заявою на адресу Київської митниці ДФС документи, а саме, довідка про ДТП №877237, видана Управлінням патрульної служи у м. Києві НП України, не містить інформації про повне знищення чи безповоротне пошкодження транспортного засобу, а копія висновку Київського-науково дослідного інституту судових експертиз від 10.03.2017 №4498/17-54, на який позивач посилається у зверненні, до Київської митниці ДФС не надавався (том ІІ, а.с.6-9). Також позивача повідомлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди за участю спірного автомобіля 19.02.2017 максимальний строк транзитного переміщення територією України сплинув 12.05.2016, транспортний засіб за межі митної території України у встановлений законодавством термін вивезено не було.

Київською митницею ДФС також вказаним листом від 07.04.2017 №2890/2/10-70-60-47 запропоновано позивачу з метою вирішення питання по суті, усунення розбіжностей, що виявилися у процесі розгляду документів та у зв'язку з наявністю ознак порушень митних правил, передбачених ст. ст. 470, 485 Митного кодексу України, у термін до 16.04.2017 з'явитися до відділу митного оформлення №1 митного поста «Східний термінал» Київської митниці ДФС та надати оригінали документів, виданих уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції, що підтверджують подію.

Тобто, Київською митницею ДФС з метою вирішення питання по суті та усунення розбіжностей запропоновано надати висновок Київського-науково дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017, який відповідно підтверджує факт повної втрати, знищення чи зіпсування транспортного засобу внаслідок аварії чи обставин непереборної сили.

У той же час, 11.05.2017 до Київської митниці ДФС за вх. №8236/47 надійшло повідомлення ОСОБА_2, зі змісту якого вбачається, що позивачем 05.05.2017 було отримано лист Київської митниці ДФС від 07.04.2017 №2890/2/10-70-60-47 про необхідність з'явитись у термін до 16.04.2017 до Київської митниці ДФС з метою вирішення питання по суті та усунення розбіжностей. Разом з цим, оскільки лист Київської митниці ДФС від 07.04.2017 №2890/2/10-70-60-47 позивач отримав вже після 16.04.2017, ОСОБА_2 просить продовжити строк для надання пояснень щодо вирішення питань та призначити нову дату (том ІІ, а.с.19)

Листом Київської митниці ДФС від 14.06.2017 №4799/2/10-70-60-47 з метою з'ясування обставин ввезення на митну територію України транспортного засобу «Renault Megane», кузов НОМЕР_5, реєстраційний № НОМЕР_3, перевищення терміну транзитного перевезення транспортного засобу, усунення розбіжностей, що виникли у процесі розгляду документів, поданих до Київської митниці ДФС, та у зв'язку із наявністю ознак порушень митних правил, запропоновано ОСОБА_2 у термін до 29 червня 2017 року з'явитись до відділу митного оформлення №1 митного поста «Східний термінал» Київської митниці ДФС (том ІІ, а.с.22).

Разом з цим, 03.07.2017 до Київської митниці ДФС за вх. №М-123/Ез надійшло від позивача прохання продовження строку явки для надання пояснення від 29.06.2017 (том ІІ, а.с.23). Зі змісту зазначеного прохання вбачається, що станом на 29.06.2017 позивач знаходився на лікуванні, у зв'язку із чим до 29.06.2017 не зможе прибути до Київської митниці ДФС з питання проведення митної перевірки та просив питання не розглядати по суті за його відсутності.

На підставі прохання позивача щодо продовження строку явки для надання пояснення від 29.06.2017 (вх. №М-123/Ез від 03.07.2017), листом Київської митниці ДФС від 24.07.2017 №5961/1/10-70-60-М з метою з'ясування обставин ввезення на митну територію України транспортного засобу «Renault Megane», кузов НОМЕР_5, реєстраційний № НОМЕР_3, перевищення терміну транзитного перевезення транспортного засобу, усунення розбіжностей, що виникли у процесі розгляду документів, поданих до Київської митниці ДФС, та у зв'язку із наявністю ознак порушень митних правил, запропоновано ОСОБА_2 у термін до 09 серпня 2017 року з'явитись до відділу митного оформлення №1 митного поста «Східний термінал» Київської митниці ДФС (том ІІ, а.с.24).

Як вбачається із копії другого аркушу письмового звернення позивача б/н від 17.03.2017 у порядку статті 21 Митного кодексу України (консультування з питань державної митної справи) щодо надання консультації, здійснено 09.08.2017 із проставлянням підпису такий напис: «Я, представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 на Київській митниці питання по суті запрошення від червня місяця (до 09.08.2017) вирішено. Надано висновок КНіДСЕ, довідка з поліції про ДТП та інші документи. Подальше вирішення питання передано до Житомирської митниці ДФС.» (том І, а.с.184).

Таким чином, позивачем було надано відповідний висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4498/17-54 від 10.03.2017 на підтвердження факту повної втрати, знищення чи зіпсування транспортного засобу внаслідок аварії.

Як вбачається із вищезазначеного висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2017 №4498/17-54 (том І, а.с.26-36), ринкова вартість автомобіля марки «Renault Megane Scenic», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1 складає 22 712,96 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту - 843 960,17 грн. Таким чином, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Renault Megane Scenic», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1, внаслідок ДТП складає 22712,96 грн.

Отже, експертом КНДІСЕ відповідно до проведеного дослідження встановлено, що вартість відновлювального ремонту у декілька десятків разів перевищує ринкову вартість колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) на момент перед ДТП та, враховуючи, що вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування, можливо припустити, що вартість утилізації буде дорівнювати вартості металобрухту досліджуваного КТЗ, оскільки вартість робіт по розбиранню/збиранню для повної діагностики та дефектуванню буде значно перевищувати ринкову вартість КТЗ та придатних для подальшого використання залишків.

Так, із висновку КНДІСЕ від 10.03.2017 №4498/17-54 вбачається, що вартість утилізації автомобіля марки «Renault Megane Scenic», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди складає 4342,80 грн.

Крім цього, суд зазначає, що у судовому засіданні 11.01.2018 був допитаний як свідок головний судовий експерт відділу дослідження машин, обладнання, об'єктів водного транспорту, літальних апаратів та колісних транспортних засобів лабораторії автотехнічних засобів, товарознавчих та спеціальних видів досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_8, який проводив експертне автотоварознавче дослідження, за результатами якого було складено висновок №4498/17-54 від 10.03.2017, на який посилається позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги.

Особу ОСОБА_8 було встановлено на підставі свідоцтва №447-16, виданого Міністерством юстиції України 29.03.2016, яке дійсне до 29.03.2021 (том ІІ, а.с.77).

Так, експерт зазначив, що під час проведення 07.03.2017 огляду спірного транспортного засобу було проведено експертне дослідження, яке було ініційоване за заявою позивача.

Експерт вказав, що коли до експертної установи надходить відповідне клопотання (заява) щодо проведення дослідження, воно реєструється канцелярією, встановлюється певний номер та керівником вже розписується на експерта. Питання, які ставляться на вирішення експертного дослідження, зазначаються заявником у поданому ним клопотанні щодо проведення дослідження. Так, ОСОБА_2 було подано клопотання про проведення експертного дослідження із відповідним переліком питань на вирішення експерта (том ІІ, а.с.82).

Після розгляду клопотання ОСОБА_2, експертом було розписано повідомлення, запрошено учасників ДТП та призначено час, на який залучено, тобто вчинено дії з метою огляду автомобіля.

Експерт повідомив, що огляд транспортного засобу проводився на місці СТО «Європа», тобто за адресою, вказаною у клопотанні ОСОБА_2 про проведення експертного дослідження у присутності користувача, представника користувача та винуватця ДТП. Огляд транспортного засобу тривав близько години.

Експерт відмітив, що документи на автомобіль були надані та транспортний засіб повністю їм відповідав, про що відмічено у висновку експерта. Відповідність автомобіля наданим документам експертом було встановлено на підставі VIN-коду авто (номер кузова), який проставляється виробником заводським способом та знаходиться під капотом. Експертом під час огляду було встановлено, що VIN-код повністю відповідав, про що зазначено в акті огляду, в якому містяться всі дані.

На підставі проведеного огляду автомобіля експерт дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту у багатократному розмірі перевищує його ринкову вартість та, виходячи із економічної доцільності, краще було б придбати собі 20 автомобілів, чим ремонтувати зіпсований у результаті аварії авто позивача.

Також експерт відмітив, що оглядуваний транспортний засіб може бути транспортований лише за допомогою крана на евакуаторі.

Отже, враховуючи висновок експертного автотоварознавчого дослідження КНДІСЕ від 10.03.2017 №4498/17-54, приймаючи до увагу, що вартість відновлювального ремонту спірного транспортного засобу у 37,15 разів перевищує саму ринкову вартість автомобіля на момент перед аварією, суд вважає, що автомобіль марки «Renault Megane Scenic», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1, був повністю знищений внаслідок аварії.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

За приписами пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення Кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов'язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб'єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб'єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб'єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

З урахуванням тієї обставини, що під час розгляду справи у суді позивачем доведено надання ним до Житомирської митниці ДФС усіх документів, визначених розділом VIII Порядку №657 як достатніх для прийняття рішення про припинення митного режиму транзит відповідно до частини 8 статті 102 Митного кодексу України, та підтвердження належної форми та змісту цих документів, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв'язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов'язання Житомирської митниці ДФС здійснити припинення митного режиму «транзит» щодо транспортного засобу «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3.

За змістом частини першої статті 72 та частини першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч викладеним положенням відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б свідчили про правомірність не вчинення дій щодо припинення митного режиму «транзит» у ході розгляду справи надано не було.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених у судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені відповідачем під час розгляду адміністративної справи, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім цього, суд звертає увагу, що згідно із частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

З метою узгодження переліку основних засад здійснення судочинства із зазначеним положенням із чинного положення частини третьої статті 129 Конституції України вилучено поняття "законності" - передовсім через те, що "законність" є лише одним із невід'ємних елементів верховенства права - того, що вже було закріплено вище (у частині першій цієї ж статті), - як керівного принципу здійснення правосуддя.

Зокрема, враховано, що міжнародні експерти у висновках щодо тексту змін до Конституції України, підготовлених Робочою групою з питань правосуддя та суміжних правових інститутів Конституційної Комісії, зазначали, що: "…Законність" являє собою надзвичайно розпливчастий масштаб, який у мовному плані відштовхується від (позитивного) "закону", зміст якого визначається змінними політичними міркуваннями щодо доцільності. Внаслідок цього законність становить лише дуже відносний масштаб. "Верховенство права" у свою чергу звертає увагу на фундаментальні, універсальні правові цінності людства: людська гідність, свобода, права людини, правова держава, демократична конституція" .

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Житомирської митниці ДФС припинити митний режим «транзит» відповідно до частини 8 статті 102 Митного кодексу України щодо транспортного засобу «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як убачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як убачається з частини п'ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ло енд Мо» договору про надання правової допомоги від 31 березня 2017 року №03 (том І, а.с.18-20) та додаткової угоди від 31 березня 2017 року №1 до вказаного договору (том І, а.с.17), загальний розмір вартості послуг (гонорар) юридичної компанії становить 3000,00 грн., враховуючи наступний розрахунок: попереднє опрацювання матеріалів - 1000,00 грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, формування правової позиції - 1000,00 грн.; підготування заяви до Житомирської митниці ДФС - 1000,00 грн. Додатково до гонорару клієнт за повідомленням юридичної компанії оплачує останній додаткові витрати, необхідні для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення експертиз та оплату вартості висновків фахівців, поштові витрати, переїзд до місця розгляду справи тощо).

Відповідно до рахунку на оплату №88 від 28.04.2017 (том І, а.с.23) та акту надання послуг №1 від 04.05.2017 (том І, а.с.21) загальний розмір витрат на правову допомогу становить 3000 грн. 00 коп.

Зазначені грошові кошти були сплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується квитанцією №0.0.761842565.1 від 11.05.2017 на суму 3000,00 грн. (том І, а.с.22).

Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, який здійснював підготування позовної заяви із попереднім опрацюванням матеріалів, супроводження справи в суді є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Відтак, враховуючи, що позивачем надано належні докази у підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, які були сплачені ним з метою належного захисту своїх інтересів у Київському окружному адміністративному суді, суд дійшов висновку, що витрати позивача на правову допомогу у сумі 3000 грн. 00 коп. підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС.

Крім цього, під час звернення до суду позивачем за заявлені вимоги немайнового характеру сплачено судовий збір у загальному розмірі 1280,00 грн., що підтверджується квитанцією №17929645 від 05.07.2017 на суму 640,00 грн. та квитанцією №0.0.823538480.1 від 09.08.2017 на суму 640,00 грн., оригінали яких містяться у матеріалах справи (том І, а.с.2, 96).

Таким чином, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягає стягненню за рахунок Житомирської митниці ДФС судовий збір у розмірі 1280,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправною бездіяльність Житомирської митниці ДФС, що полягала у не розгляді заяви ОСОБА_2 про припинення митного режиму «транзит» від 16.03.2017.

3. Зобов'язати Житомирську митницю ДФС припинити митний режим «транзит» щодо транспортного засобу «Renault Megane Scenic», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_3, що був ввезений ОСОБА_2 02.05.2016.

4. Стягнути на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2) судовий збір у сумі 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС (ідентифікаційний код: 39421140, місцезнаходження: 10003, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Перемоги, будинок 25).

5. Стягнути на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2) понесені витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС (ідентифікаційний код: 39421140, місцезнаходження: 10003, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Перемоги, будинок 25).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду - 28.02.2018 р.

Суддя Кушнова А.О.