Справа № 607/2392/17
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2018 Справа №607/2392/17

Тернопільський міськрайонний суд ОСОБА_1

області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Зубко О.Я.

учасників справи:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 митниці ДФС Державної Фіскальної Служби України про скасування постанови про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до ОСОБА_1 митниці ДФС Державної Фіскальної Служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0033/403000000/17 від 03.02.2017 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 27800,10 гривень та закриття провадження у справі. Обґрунтовуючи вказані вимоги зазначає, що в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні докази того, що він мав умисел на вчинення дій передбачених ст. 485 МК України. Відсутність такого умислу унеможливлює притягнення до відповідальності за цією статтею. Митне оформлення проводилось не ним особисто, як про це вказано в оскаржуваній постанові, а митним брокером ТОВ «Віта-Едванс» на підставі договору доручення. При цьому, митним брокером надано митниці саме ті документи, котрі надійшли від постачальника товару нідерландської компанії M.VOS.VOF та які були надані її представником на митному кордоні України. Окрім того, незважаючи на те, що реальна вартість товару згідно інвойсу складала 2350 євро (57307,80 грн.), в митній декларації брокером вказана вартість визначена експертним висновком, а саме: 97545,45 грн. Також, зазначив, що у разі виявлення розбіжності в митній вартості товару після його випуску, митний орган може провести процедуру коригування митної вартості з вимогою доплати митних платежів в порядку ст.55 МК України, чого він не зробив. Для розмитнення товару митному органу було надано належні документи, а дійсність зовнішньоекономічного контракту від 20.09.2014 року ніким не оспорена і на даний час він є дійсним. Лист митних органів Республіки Чехія не може братись до уваги, так як не містить відомостей про транспортний засіб, а також у ньому вказано не той номер контракту, що був поданий для розмитнення транспортного засобу. Митним органом не надано жодних доказів на спростування походження товару з Нідерландів. Окрім того, вважає, що відповідачем пропущено шестимісячний строк для притягнення його до відповідальності, так як правопорушення, передбачене ст.485 МК України не є триваючим, оскільки строк повинен рахуватись з моменту переміщення товару через митний кордон України. Також вказує не те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 13.02.2017 року, а тому з поважних причин пропустив строк на оскарження, який просить поновити.

В ході судового розгляду позивач подав доповнення до позову, в яких зазначив, що ОСОБА_1 митницею ДФС не з»ясовано питання про те, хто є суб»єктом відповідальності за вчинене порушення митних правил, оскільки одержувачем товарів відповідно до наданих до митного контролю документів є ТОВ «Сокіл-Захід», а дії, пов»язані із декларуванням здійснював митний брокер ТОВ «Віта-Едванс». Відтак ОСОБА_4 не являється декларантом у ввезені на митну територію України в митному режимі імпорт окремих товарів та не може нести відповідальність, передбачену ст.485 МК України. Зовнішньоекономічний контракт № 01/01/2014NL від 20.09.2014 року укладався між компанією M.VOS.VOF та ТОВ «Сокіл-Захід» в особі директора ОСОБА_5, а не ОСОБА_4 У фабулі та резолютивній частині протоколу про порушення митних правил №0033/403000000/17 містяться неточності щодо визначення статусу особи, яка притягається до відповідальності. Так у фабулі зазначено, що ОСОБА_4 є керівником ТОВ «Сокіл-Захід» в той час як в резолютивній частині протоколу йдеться про відповідальність останнього як фізичної особи. Документи, на які посилається відповідач, зокрема митна декларація Республіки Чехія №15CZ61000028S8HC80 від 05.11.2015 року, рахунок фактура №1792015 від 04.11.2015 року, лист інформаційного центру Королівства Нідерланди від 13.11.2015 року не підтверджують наявність в діях позивача умислу на вчинення порушення митних правил, а тому відсутня суб»єктивна сторона правопорушення. Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно інвойсу №0146 від 03.11.2015 року фактурна вартість ввезеного на митну територію України товару становить 2350 євро, що по курсу Національного Банку України на день подання митної декларації становило 57307,80 грн., однак митний орган встановив абсолютно іншу фактурну вартість у розмірі 5000 євро, що становить 121931,51 грн. Однак, визначення зазначеної вартості товару митним органом жодним чином не вмотивовано. Позивачем отримано звіт про оцінку колісного транспортного засобу №1022 від 09.11.2015 року, яким дана вартість товару не підтверджена. Зазначене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_4 будь-якого умислу на вчинення правопорушення та уникнення сплати митних платежів. Окрім цього, під час складання протоколу про порушення митних правил за відсутності ОСОБА_4 та його захисника було грубо порушено право позивача на захист, а зібрані докази не можуть бути взяті до уваги, оскільки у них не співпадають вихідні дані контрактів, що укладались між ТОВ «Сокіл-Захід» та нідерландською компанією M.VOS.VOF, відповідно стверджувати про те, що зазначена компанія не здійснювала продаж транспортних засобів ТОВ «Сокіл-Захід» на підставі контракту № 01/01/2014NL від 20.09.2014 року неможливо. Також посилається на те, що інкриміноване позивачу порушення було виявлено ОСОБА_1 митницею під час отримання відповіді нідерландської сторони на направлені їм запити у грудні 2015 року в той час як протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_4 складено лише 03.01.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС Державної Фіскальної Служби України в судовому засіданні проти позову заперечив, просить суд відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Зазначив, що митницею правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, так як він був на той час керівником ТОВ «Сокіл-Захід» (декларанта), а митний брокер діяв від імені ТОВ «Сокіл-Захід». Окрім того, позивач міг протягом трьох років з дня завершення митного оформлення внести зміни у митну декларацію та подати документи, що містять правдиві відомості про вартість та відправника товару, проте таким правом не скористався. Також посилається на те, що судовими рішеннями вже встановлено факт того, що ТОВ «Сокіл-Захід» не купувало у нідерландської компанії транспортного засобу на підставі договору від 20.09.2014 року, тому на підставі ч. 1 ст. 72 КАС України дані обставини не підлягають доказуванню. Листом від 13.11.2015 року №DIC_2015_36537 митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував, що, зокрема, вказаний контракт насправді між ТОВ "Сокіл-Захід" та нідерландською компанією "М. VOS VOF" не укладався, транспорті засоби українській компанії не продавалися. 26.09.2016 року ОСОБА_1 митницею ДФС отримано лист ДФС України від 21.09.2016 року № 31184/7/99-99-20-03-17 із митною декларацією Республіки Чехія №15CZ61000028S8HC80 від 05.11.2015 року та рахунком фактурою №1792015 від 04.11.2015 відповідно до яких встановлено факт заявлення у митній декларації №403000010/2015/000644 недостовірних відомостей про фактурну вартість товару, необхідну для визначення митної вартості цього товару, та подання інвойсу з такими відомостями. Із цієї митної декларації Республіки Чехія встановлено, що насправді вказаний сідельний тягач DAF XF95.480, 2003 року випуску, шасі XLRTE47XS0E618328 був придбаний гр. України Vasyl Snitynskyi Zatyschina 16 46000 Tarnopil UA в чеської компанії «GJGU International s.r.o» Ruzova 1415/17 110 00 Praga 1 CZ за 5000 євро, що по курсу НБУ на день подання митної декларації становить 121931,51 грн. Позивач 02.02.2015 року звернувся в ОСОБА_1 митницю ДФС із заявою про внесення змін в картку обліку особи, оскільки був призначений керівником ТОВ «Сокіл-Захід» і з того часу, волевиявлення здійснювалося ТОВ «Сокіл-Захід» його керівником ОСОБА_4 у формі укладання та виконання договорів, подання необхідних для митного оформлення документів. Згідно інформації облікової картки №403/2014/0000153 ОСОБА_4 є уповноваженим на роботу з митними органами. Підтвердженням умисного характеру вчинення ОСОБА_6 правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є подання серед інших необхідних документів на митницю через агента з митного оформлення ТОВ "Віта-Едванс" ОСОБА_7 висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 09.11.2015 року № 1022 (вказаний у гр. 44 митної декларації №403000010/2015/000644 під кодом 3016) та акт про проведення огляду транспортного засобу від 09.11.2015 року (вказаний у гр. 44 митної №403000010/2015/000644 під кодом 9000). Зазначені документи вказують на безпосередню участь на той момент керівника ТОВ "Сокіл-Захід" ОСОБА_6 в процесі складання та підготовки документів, необхідних для завершення митного оформлення ОСОБА_1 митницею ДФС. Із змісту електронної митної декларації типу ІМ 40 ДЕ №403000010/2015/000644 (про завершення митного оформлення імпортованого ТОВ «Сокіл-Захід» сідельного тягача DAF XF95.480 шасі XLRTE47XS0E618328) та копії попередньої митної декларації типу ІМ 40 ЕЕ № 403000010/2015/100404 вбачається, що ТОВ "Сокіл-Захід", як відповідальне за фінансове врегулювання (графа 9 митної декларації) завчасно сплатило (до 12.11.2015 року) на депозитний рахунок ОСОБА_1 митниці ДФС митні платежі, розраховані на основі вказаної в інвойсі від 03.11.2015 року № 0146 неправдивої ціни вказаного сідельного тягача -2350 євро (по курсу НБУ 57307,80 грн.) як умову (фінансова застава) для пропуску транспортного засобу на митну територію України у митному режимі "імпорт". Тому митниця підставно дійшла висновку, що керівник ТОВ "Сокіл-Захід" ОСОБА_6 заявив в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надав з цією ж метою органу доходів і зборів документи, а саме інвойс №0146 від 03.11.2015 року, що містив недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до ухилення від сплати митних платежів у сумі 9266,70 грн. Отже матеріалами справи в повній мірі підтверджується те, що керівник ТОВ "Сокіл-Захід" ОСОБА_6, подаючи необхідні документи, зокрема, зовнішньоекономічний контракт № 01/01/2014 NL від 20.09.2014 року та інвойс від 03.11.2015 року № 0146 до митного оформлення ОСОБА_1 митниці ДФС вказаного транспортного засобу усвідомлював, що такі контракт та інвойс містять неправдиві відомості про відправника, одержувача та ціну транспортного засобу, тим не менш подав через декларанта такі документи, завершивши в такий спосіб митне оформлення даного транспортного засобу. Щодо порушення права позивача на захист вказав, що 15.12.2016 року ОСОБА_1 митницею ДФС гр. України ОСОБА_6 поштою надіслано виклик про необхідність прибуття 03.01.2017 року у ОСОБА_1 митницю ДФС. Вказаний виклик позивач отримав поштовим відправленням №275, яке ОСОБА_6 отримав 16.12.2016 року, однак не відреагував. Примірник протоколу про порушення митних правил № 0033/403000000/17 було надіслано позивачу листом від 03.01.2017 року за вих. № 19-70-20/23 та отриманий ним 06.01.2017 року поштовим відправленням №759, що підтверджується витягом із офіційного сайту Укрпошти. Порушення позивачем ст. 485 МК України було виявлено ОСОБА_1 митницею лише 26.09.2016 року, у зв»язку із отриманням відповіді Генеральної Митної Дирекції Чеської Республіки від 08.08.2016 року №13160/2016 900000-313, копії митної декларації Чеської Республіки №15CZ61000028S8HC80 від 05.11.2015 року та фактури чеської компанії «GJGU International s.r.o» від 04.11.2015 року №1792015, а тому саме з цього числа й слід рахувати шестимісячний строк на притягнення позивача до адміністративної відповідальності. На думку представника відповідача, оскаржувана постанова винесена у відповідності до положень МК України, викладені у ній обставини підтверджені належними та допустимими доказами, підстав для її скасування немає.

Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши надані документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 529 МК України, скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що оскаржувана постанова винесена без участі позивача, поштою він її отримав 13.02.2017 року, суд вважає, що позивач пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його клопотання про поновлення цього строку підлягає до задоволення.

03.02.2017 року заступником начальника ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_8 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 485 МК України в справі про порушення митних правил № 0033/403000000/17 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 27800,10 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зазначена постанова винесена на підстав протоколу про порушення митних правил № 0033/403000000/17 від 03.01.2017 року.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, митним органом встановлено, що 20.09.2014 року ТОВ «Сокіл-Захід» та компанія M.VOS VOF (5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands) уклали договір № 01/01/2014NL, предметом якого є купівля-продаж нових та вживаних транспортних засобів. 06.11.2015 року ТОВ «Сокіл-Захід» в особі керівника ОСОБА_4 подало в ОСОБА_1 митницю ДФС попереднє повідомлення ЕЕ № 403000010/2015/100404 про намір ввезти на митну територію України товар «сідельний тягач DAF XF95.480 2003 року випуску шасі XLRTE47XS0E618328. 06.11.2015 року на виконання вказаного договору ТОВ «Сокіл-Захід» в особі керівника ОСОБА_4 згідно попереднього повідомлення митної декларації ЕЕ № 403000010/2015/100404 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт вказаний сідельний тягач. З метою завершення митного оформлення 12.11.2015 року ТОВ «Сокіл-Захід» в особі керівника ОСОБА_4 згідно митної декларації № 403000010/2015/000644 ОСОБА_1 митниці ДФС заявлено до митного контролю та митного оформлення в митному режимі імпорт товар «сідельний тягач DAF XF95.480 2003 року випуску шасі XLRTE47XS0E618328» фактурною вартістю 2350 євро, що по курсу НБУ на день подання митної декларації митниці становило 57307,80 грн. У графі 45 цієї декларації заявлено митну вартість товару 97545,45 грн. а у графі 47 та графі В нарахування та сплату митних платежі, що становить по ввізному миту 9754,55 грн., та податку на додану вартість 22435,45 грн.

26.09.2016 року ОСОБА_1 митницею ДФС отримано лист ДФС України від 21.09.2016 року №31184/7/99-99-20-03-17 згідно із яким органом доходів і зборів від митної служби Республіки Чехія отримано митну декларацію №15CZ61000028S8HC80 від 05.11.2015 року та рахунок фактуру чеської компанії «GJGU International s.r.o» від 04.11.2015 року №1792015. На підставі цих документів встановлено, що вартість вказаного сідельного тягача становить 5000 євро, що по курсу НБУ на день подання митної декларації становило 121931,51 грн. Загальна сума неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів становить 9266,70 грн. у тому числі по ввізному миту 2438,61 грн., по ПДВ 28044,25 грн. по акцизному податку 6096,58 грн. Таким чином, директор ТОВ «Сокіл-Захід» ОСОБА_4 заявив в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надав з цією ж метою органу доходів і зборів документи, а саме invoice № 0146 від 03.11.2015 року, що містив недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до ухилення від сплати митних платежів у сумі 9266,70 грн. Також, листом від 13.11.2015 року № DIC_2015_36537 митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував, що вищезазначений контракт № 01/01/2014 NL між ТОВ «Сокіл-Захід» та нідерландською компанією M.VOS VOF не укладався, а транспорті засоби українській компанії не продавалися.

Судом встановлено, що 20.09.2014 року ТОВ «Сокіл-Захід», в особі директора ОСОБА_5, та компанія M.VOS VOF уклали договір № 01/01/2014 NL, предметом якого є купівля-продаж нових та вживаних транспортних засобів, далі Товар (п. 1.1. договору). Сторони домовились, що Товар буде поставлятись на умовах DDU-Тернопіль, відповідно до Інкотермс 2010 (п. 3.1. договору). Датою відвантаження товару є дата рахунку (invoice). Продавець зобовязується забезпечити наявність всіх документів, необхідних для безперешкодного переміщення товару до кордону України (п. 3.2., 3.3. договору). Вартість товару визначається в рахунках (п. 4.2. договору).

10.10.2014 року ТОВ «Віта-Едванс», як виконавець, що здійснює декларування на підставі ліцензії на право здійснення посередницької діяльності митного брокера, та ТОВ «Сокіл-Захід», в особі керівника ОСОБА_5, як замовник, уклали договір № 10/10/2014-2 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів. Згідно даного договору замовник доручає, а виконавець зобовязується надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у ОСОБА_1 митниці. Дії, повязані з декларуванням і митним оформленням товарів замовника, здійснювати самостійно від свого імені за рахунок і за дорученням замовника в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством України (п. 1.1 договору).

06.11.2015 року ТОВ «Віта-Едванс», як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід», подало в ОСОБА_1 митницю ДФС попереднє повідомлення ЕЕ № 403000010/2015/100404 про намір ввезти на митну територію України товар «сідельний тягач DAF XF95.480 2003 року випуску шасі XLRTE47XS0E618328».

06.11.2015 року через пункт пропуску «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт вищевказаний сідельний тягач. Водієм транспортного засобу в пункті пропуску подано інвойс № 0146 від 03.11.2015 року, договір купівлі-продажу №01/01/2014 від 20.09.2014 року, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Водієм даного транспортного засобу, який подав у пункті пропуску інвойс №0146 від 03.11.2015 року був ОСОБА_9.

Завершуючи митне оформлення, 12.11.2015 року ТОВ «Віта-Едванс» (в особі ОСОБА_10М.), як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід», подало в ОСОБА_1 митницю ДФС митну декларацію 403000010/2015/000644, згідно якої заявлено до митного оформлення в митному режимі імпорт товар «сідельний тягач DAF XF95.480 2003 року випуску шасі XLRTE47XS0E618328» фактурною вартістю 2350 євро. У графі 46 цієї декларації заявлено митну вартість товару 97545,45 грн., яка визначена на підставі експертного автотоварознавчого дослідження, про що свідчить код ММВ 6, зазначений у графі 43 декларації.

Фактурна вартість випливає із рахунку-інвойсу (invoys) № 0146, виданого 03.11.2015 року компанією VOS (Broekheuvelsestraat 2, 5524 JCHedel). На інвойсі міститься штамп Львіської митниці ДФС «під митним контролем»(06.11.2015 року) та штамп ОСОБА_1 митниці ДФС «під митним контролем» (12.11.2015 року).

У відповідності до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №1022 від 09.11.2015 року, складеного на замовлення позивача вартість транспортного засобу DAF XF95.480 2003 року випуску шасі XLRTE47XS0E618328 на дату оцінки може складати 3389,85 євро.

26.09.2016 року ОСОБА_1 митницею ДФС отримано лист ДФС України від 21.09.2016 року згідно з яким ДФС отримала від митної служби Республіки Чехія митну декларацію №15CZ61000028S8HC80 від 05.11.2015 року та фактуру від 04.11.2015 року №1792015, на підставі яких встановлено, що вартість сідельного тягача DAF XF95.480 2003 року випуску шасі XLRTE47XS0E618328 становить 5000 євро. Вказаний транспортний засіб був проданий чеською компанією GJGU International s.r.o» Ruzova 1415/17 110 00 Praga 1 CZ, одержувачем вказано ОСОБА_9.

Листом № DIC_2015_36537 від 13.11.2015 року, митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував ДФС України, що контракт 01/01/2014 NL між ТОВ «Сокіл-Захід» та нідерландською компанією M.VOS VOF не укладався, а транспорті засоби українській компанії не продавались.

03.01.2017 року відносно ОСОБА_4 у його відсутності складено протокол про порушення митних правил за ст.485 МК України. Протокол надіслано позивачу поштовою кореспонденцією 03.01.2017 року.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією ст.485 МК України, відповідальність настає, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно з частиною першою ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом. декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст. 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів абс засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст.53 МК України.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією ст. 485 МК України.

Так, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 20.09.2014 року укладався не позивачем, а іншим керівником ТОВ «Сокіл-Захід» ОСОБА_5 У звязку із цим, та обставина, що згідно відповіді митного інформаційного центру Королівства Нідерланди даний договір не укладався, істотного значення для встановлення вини позивача у порушенні ст. 485 МК України немає.

Попередня декларація та сама митна декларація подавались працівником ТОВ «Віта-Едванс» ОСОБА_10

Договір із ТОВ «Віта-Едванс» від 10.10.2014 року укладався не позивачем, а іншим керівником ТОВ «Сокіл-Захід» ОСОБА_5

Інвойс №0146 від 03.11.2015 року, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 20.09.2014 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу подавались на пункті пропуску працівникам митниці не безпосередньо позивачем, а водієм автомобіля, пояснень від якого щодо того хто йому надав вказані документи працівниками митниці відібрано не було.

Також суд вважає, що проведення позивачем експертного автотоварознавчого дослідження з метою визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу, з якої й сплачені митні платежі, вказує на відсутність умислу ОСОБА_4 на ухилення від сплати митних платежів у повному розмірі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вказаної норми права, відповідач, заперечуючи проти даного позову, не довів правомірності винесення вказаної постанови.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність обґрунтованих доказів, які б свідчили про прямий умисел декларанта на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації про визначенні митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів інвойсу №0038 від 27.04.2015 року, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для кваліфікації дій позивача за ст.485 МК України, як порушення митних правил.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_8 в справі про порушення митних правил №0033/403000000/17 від 03.02.2017 року є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (ч.6 ст. 530 МК України).

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб»єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із вказаних вище норм права вбачається, що прийшовши до переконання про необхідність задоволення адміністративного позову, предметом якого є перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил, суд вправі закрити провадження у справі, однак суд вважає, що із врахуванням обставин справи у задоволенні вказаних вимог ОСОБА_4 слід відмовити.

У звязку із тим, що відповідач ставить позивачу у вину ухилення від сплати митних платежів, яке у грошовому виразі встановлено лише після надходження інформації від ДФС України, суд вважає, що шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення слід рахувати від дня отримання такої інформації, тобто з 26.09.2016 року.

Тому підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів пропуску строку для накладення адміністративного стягнення в суду немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 72 77, 139, 242 246, 255 КАС України, ст.ст. 248,257,264,485, 486,489 МК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову заступника начальника ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України№0033/403000000/17 від 03 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення (штрафу) у розмірі 27800,10 гривень скасувати.

У задоволенні решти позовних вимог-відмовити

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_11