Справа № 331/6264/17(2-а/331/217/2017)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2018 року справа № 331/6264/17(2-а/331/217/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.,

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 року (суддя Світлицька В.М.) ухвалену в м. Запоріжжя у справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в якому просив:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови в перерахунку і виплаті призначеної 07.02.0217 року пенсії за віком із врахуванням страхового стажу з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року і заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.07.2000 року по 31.01.2017 року та із застосуванням положень ч.1 ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і мінімального розміру пенсії за віком в Україні - 1247.00 грн. при розрахунку збільшення розміру пенсії за понаднормовий стаж, відповідно до ч.2 ст.28 цього Закону;

- зобов'язати Відповідача перерахувати та виплачувати призначену 07.02.2017 року пенсію за віком із врахуванням страхового стажу з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року і заробітної плати визначеної за період роботи з 01.07.2000 року по 31.01.2017 року відповідно до відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку та із застосуванням положень ч.1 ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо призначення та виплати пенсії за віком із підвищенням її розміру на 0.5% за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку, обчисливши її розмір з підвищенням на 1% за більш пізній вихід на пенсію та застосуванням мінімального розміру мінімального розміру пенсії за віком в Україні - 1247.00 грн. при розрахунку збільшення розміру пенсії за понаднормаваний стаж, відповідно до ч.2 ст.28 цього Закону і виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією, починаючи з 07.02.2017 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 року адміністративний позов було задоволено частково. Позовні вимоги заявлені за період з 07.02.2017 року по 07.03.2017 року включно було залишено без задоволення. Визнано протиправними дії пенсійного органу щодо відмови Позивачу в перерахунку і виплаті пенсії за віком із врахуванням страхового стажу з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року та із застосуванням положень ч.2 ст.28 та ч.1 ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Зобов'язано Відповідача здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії за віком із врахуванням страхового стажу з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року із застосуванням положень ч.2 ст.28 та ч.1 ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі на 0.5% за кожний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку та застосуванням мінімального розміру пенсії за віком в Україні - 1247.00 грн. та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією, починаючи з 08.03.2017 року.

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що до досягнення пенсійного віку Позивач вже отримував пенсію за вислугу років, у зв'язку з чим пенсія за віком йому не призначалась, а перераховувалась за нормами іншого Закону та іншого виду, що в свою чергу свідчить про відсутність у Позивача права на підвищення пенсії, яке встановлене ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Після досягнення пенсійного віку, 07.02.2017 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За результатом розгляду вказаної заяви, пенсійний орган перевів Позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком із застосуванням для обрахунку пенсії показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік.

Не погодившись з вказаними діями пенсійного органу, Позивач звернувся до суду.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 р. по справі № 331/1501/17, провадження № 2-а/331/77/2017 адміністративний позов ОСОБА_2 було задоволено, визнано протиправними дії УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо переведення ОСОБА_2 на пенсію за віком, на підставі ч. 3 ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та обчислення розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та зобов'язано УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з дня звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 07.02.2017 р. відповідно до ст. ст. 26, 27 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, з три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014-2016 роки) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

18.08.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням страхового стажу по 31.01.2017 р., вимог ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію та мінімального розміру пенсії за віком - 1247,00 грн. при розрахунку збільшення розміру пенсії за понаднормовий стаж, відповідно до ч. 2 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 01.09.2017 року № 302/0-9 зазначено, що інформація про суми нарахованої заробітної плати та сплату страхових внесків за січень 2017 року на час подання заяви в системі персоніфікованого обліку відсутня, тому страховий стаж було враховано з урахуванням періоду сплати страхових внесків на час звернення, тобто по 31.12.2016 р., крім того, позивач не має право на підвищення пенсії передбачене ст. 29 Закону, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугою років.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що після отримання Позивачем права на пенсію за віком згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" після досягнення 60-річного віку, до звернення 07.02.2017 року до звернення до УПФУ у позивача наявний страховий стаж з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Положеннями ч.3 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що до страхового стажу особи підлягає зарахуванню весь період, протягом якого вона підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця були сплачені страхові внески.

Як вбачається з розпорядження №165820 від 24.07.2017 року, при розрахунку пенсії, загальний страховий стаж Позивача був визначений у розмірі 42 роки 01 місяць 18 днів (включно по 31.12.2016 року).

В свою чергу, як було встановлено судом, пенсія за віком була призначена Позивачу 07.02.2017 року.

При цьому, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, сформовану на ім'я ОСОБА_2, ним також сплачувались страхові внески у січні 2017 року, а страховий стаж становить 31 день.

Між тим, вказаний період страхового стажу при призначенні пенсії Позивачу врахований не був, з огляду на те, що на час подання Позивачем заяви про призначення пенсії, інформація про суми нарахованої заробітної плати та сплату страхових внесків за січень 2017 року була відсутня, у зв'язку з чим було враховано страховий стаж з урахуванням останнього періоду сплати страхових внесків на час звернення, тобто по 31.12.2016 року.

Між тим, абзацом 1 та 2 п. 4.3 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, зазначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Отже, виходячи з зазначених правових приписів, після отримання інформації про сплату страхових внесків, пенсійний орган мав здійснити зарахування та перерахунок пенсії Позивача з урахуванням його страхового стажу за період січень 2017 року, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість висновків пенсійного органу про відсутність підстав для зарахування вказаного періоду страхового стажу.

Що стосується можливості здійснення перерахунку розміру пенсії Позивача з урахуванням збільшенням розміру пенсії за кожний повний рік страхового стажу передбаченого ч.2 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення передбаченої ч.1 ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Положеннями ст..29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що право на підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки її призначення може бути реалізовано особою у разі виявлення нею бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Як свідчать встановлені обставини справи, Позивач отримував пенсію у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ".

В свою чергу, з 07.02.2017 року Позивачу було призначено пенсію за віком на підставі приписів Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, на переконання пенсійного органу, наявність факту отримання позивачем пенсії до 07.02.2017 року свідчить про неможливість застосування підвищення, визначеного ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з положень ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підвищення розміру пенсії за віком може застосовуватись у випадку виявлення бажання працювати та отримувати пенсію за віком з більш пізнього віку.

В даному випадку, призначена Позивачу пенсія за вислугу років, визначена Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", передбачала інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком з 07.02.2017 року Позивач звернувся вперше.

Вказана обставини також була підтверджена в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 року.

Отже, виходячи з зазначеного, Позивач має право на отримання підвищення розміру пенсії за віком.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, Позивач народився 03.11.1956 року, а з заявою про призначення пенсії за віком він звернувся 07.02.2017 року.

Тобто, виходячи з того, що пенсійний вік для отримання пенсії за віком становить 60 років, то з заявою про призначення пенсії за віком він звернувся на 2 місяці пізніше.

Отже, виходячи з положень ст.29 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Позивач має право на підвищення розміру пенсії на 1% (2*0.5%).

Поряд з вказаним, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Як вбачається з матеріалів справи, загальний страховий стаж Позивача в річному обчисленні складає 42 роки.

Отже, виходячи з зазначеного, позивач має право на збільшення розміру пенсії на 7 відсотків розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 7 відсотків мінімального розміру пенсії за віком.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, Позивачу виплачується доплата за понаднормований стаж у розмірі 75.18 грн., яка була розрахована виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, який діяв станом на 01.01.2016 року та розмір якого складав 1074.00 грн.

Між тим, як було встановлено судом, Позивач вийшов на пенсію за віком 07.02.2017 року, у зв'язку з чим, при розрахунку понаднормованого стажу підлягав застосуванню мінімальний розміру пенсії за віком, який діяв станом на час виходу на пенсію.

В свою чергу, відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" мінімальний розмір пенсії за віком з 01 січня 2017 року складав 1247.00 грн.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що пенсійний орган неправомірно здійснив розрахунок доплати за понаднормований стаж виходячи з розміру 1074.00 грн., оскільки належною базою для її розрахунку є мінімальний розмір пенсії за віком, який діяв станом на час виходу на пенсію та становив 1247.00 грн.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст. 243, ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06.03.2018 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко