Справа № 802/465/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 березня 2018 р. Справа № 802/465/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Ямпільського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є особою яка постраждала від аварії на чорнобильській АЕС, інвалідом групи та має посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4). В періоди з 04.05.1984 по 31.12.1987, з 01.01.1988 по 18.07.1989, з 20.07.1989 по 24.04.1991, з 18.02.1994 по 14.07.1994 та з 15.07.1994 по 17.03.2004 працював на різних посадах у населених пунктах, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 відносяться до зони посиленого радіологічного контролю, а тому відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Проте, відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, мотивуючи відмову тим, що згідно з поданими позивачем документами підстав для признання останньому пільгової пенсії не має. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, а тому звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.02.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали подати суду відзив на позовну заяву.

03.03.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №8403), в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що особа, яка звертається до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна додатково надати пакет документів, серед яких має бути документ, що посвідчує особливий статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами. Відповідно до ч.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, таким документом є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Натомість позивач відповідного документу як до управління пенсійного фонду так і суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.01.2018 ОСОБА_1 звернувся до Ямпільського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

29.01.2018 листом номер 119/09-42/02-1 позивачу було відмовлено у призначенні вказаної пенсії покликаючись на відсутність, оскільки в додаткових документах, поданих ним для призначення пенсії відсутнє посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини визнані сторонами та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі довідки про період проживання та роботи на забрудненій території, яка відповідно до ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є належним доказом у даній справі, встановлено те, що позивач працював та проживав у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року, а отже він має право на призначення пенсії зі зниженим пенсійним віком.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить зі наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В пункті 4 ч.1 ст.11 Закону № 796-XII зазначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з п.4 ч.1 ст.14 Закону №796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначається така категорія осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Статтею 55 Закону №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

В частині 2 статті 55 вказаного Закону вказано, що особи мають право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

При цьому, згідно з частиною 3 цієї ж статті, призначення та виплата пенсій, особам, які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Перелік документів, що подаються до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії, встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1(зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846).

Так, за змістом Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону №796-XII, посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

За змістом статей 14 і 65 Закону №796 - XII для встановлення пільг і компенсацій вказаним особам встановлюється категорія 4 та видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 51).

За визначенням, наведеним у Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Отже, аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи.

Цією постановою с. Вапнярка віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

З матеріалів справи встановлено, що позивач період з 04.05.1984 по 31.12.1987 перебуваючи на посаді водія автомобіля, з 01.01.1988 по 18.07.1989, перебуваючи на посаді електромонтера випробувань та вимірювань, з 18.02.1994 по 14.07.1994, перебуваючи на посаді електромонтера розподільчих мереж та з 15.07.1994 по 17.03.2004, перебуваючи на посаді майстра другої групи Томашпільським ЕМ, працював у населених пунктах, які відносяться до 4-ї зони посиленого радіоекологічного контролю. Крім того, згідно довідки Томашпільського райсількомунгоспу від 17.03.2004 (а.с. 13) позивач в період з 20.07.1989 по 24.04.1991 обіймаючи посаду водія Томашпільського райсількомунгоспу, працював в населених пунктах Вапнярської зони, яка також відноситься до 4-ї зони посиленого радіоекологічного контролю.

Вказане підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2, копією посвідчення громадянина, який постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю серії НОМЕР_3 та Довідкою, виданою Томашпільським ЕМ від 17.03.2004 (а.с. 11-12,14 ).

Разом з тим, як було зазначено вище, документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є виключно посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 10 Постанови № 51 визначено, що видача посвідчень провадиться зокрема іншим потерпілим, обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Таким чином, належність позивача до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, має бути визначено лише спеціально уповноваженим органом, який у місячний термін з дня надходження необхідних документів, приймає рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської АЕС.

Виходячи з наведеного, суд вважає передчасним позов ОСОБА_1 про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання призначити пенсію, оскільки як встановлено судом, позивач при зверненні до пенсійного органу з відповідною заявою, не надав всіх необхідних документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема документа, що посвідчує його статус потерпілого від Чорнобильської АЕС.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 24200, ідент. номер НОМЕР_1).

Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Незалежності, 9, м. Ямпіль, 24500, ).

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна