Справа № 560/964/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сидоренко З.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" березня 2018 р. Справа № 560/964/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "02" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання рішення протиправним , -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суд з позовом до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив визнати рішення відповідача від 26.07.2017 року №39/02-2 по відмові в проведенні перегляду призначеної пенсії з дати її призначення з врахуванням пільг наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплаті недоплачених сум - протиправним.

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 02.11.2017 року позов задоволено.

Визнано рішення Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 26.07.2017 року №39/02-2 по відмові ОСОБА_3 в проведенні перегляду призначеної пенсії з дати її призначення з врахуванням пільг наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправним.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень) та понесені витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. (п'ятсот гривень), а всього 1140 грн. (одна тисяча сто сорок гривень).

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що позивачем пропущено строки звернення до суду. Крім того, посилається на те, що нарахування пенсії позивачу проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зниженням пенсійного віку, згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому підстави для застосування ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні. Також посилається на допущену судом помилку при вирішені питання про стягнення судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи, згідно посвідчення (категорії 3) серії Б №060698, видане Рівненською облдержадміністрацією та отримує пенсію за віком з 23 жовтня 2009 року відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у її редакції, чинній на дату призначення пенсії.

20.07.2017 року представник позивача звернувся до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про проведення перерахунку його довірителю пенсії відповідно до вимог частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Наведене вище стверджується копією такої заяви, наявної у матеріалах справи (а.с.19) та змістом нижченаведеного листа - відповіді відповідача.

Листом від 26 липня 2017 року №39/02-2 (а.с.20) відповідач повідомив позивача, що підстав для задоволення його заяви про проведення перерахунку йому пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не вбачає.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що така відмова відповідача є протиправною.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі-Закону №1788-ХІІ) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно з частиною 2 зазначеної статті право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше ніж 20 років чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку.

Отже, виходячи з наведених законодавчих приписів, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Порядок перерахунку пенсій Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не встановлений, водночас, ознакам, передбаченим нормою ст. 56 цього Закону, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 7 липня 2015 року №21-727а15.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту поданої заяви та змісту позовних вимог позивач фактично просив переглянути рішення про призначення йому пенсії, прийняте 14.10.2009 року.

Водночас позивачем пропущено встановлений КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) шестимісячний строк звернення до суду. Підстав для поновлення зазначеного строку колегія суддів не знаходить, виходячи з такого.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексу адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Доводи позивача про те, що до спірних правовідносин мають застосовуватися положення статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2013 року №1058-IV є помилковими, оскільки нормами вказаної статті регламентується можливість виплати сум пенсій, які були нараховані, але не виплачені.

У даному випадку нарахування пенсії з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідачем не здійснювалося, а тому застосування названих положень ст.46 Закону №1058 не є можливим до спірних правовідносин.

Одночасно позивач не був позбавлений права звернутися у визначений законом строк за захистом свого порушеного права, яке полягало у невірному обрахунку розміру його пенсії. Твердження позивача, що про такі порушення він дізнався з відповіді на свою заяву суд також не бере до уваги, оскільки виплата пенсії носить регулярний характер і позивач мав об'єктивну можливість дізнатися про її розмір.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ст.ст.99, 100 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), які діяли на момент розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання переглянути розмір призначеної пенсії до 31.01.2017 року підлягали залишенню без розгляду.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог із залишенням решти позовних вимог без розгляду.

За змістом ст.319 КАС України (чинного на час розгляду апеляційної скарги), судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 8 статті 240 КАС України визначено, що суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 3-4 статті 123 КАС України визначено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Наведені підстави дають підстави задовольнити апеляційну скаргу частково та постановити нове рішення, яке передбачене ст.319 КАС України.

Враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову перегляду підлягає і розмір судових витрат, стягнутих судом першої інстанції.

При цьому суд застосовує положення КАС України, чинного на час апеляційного перегляду судового рішення.

Врахувавши обставини, визначені ч.2 ст.139 КАС України, суд приходить до висновку, що стягнуті судом першої інстанції судові витрати обґрунтовані значенням справи для сторін та є пропорційними, оскільки вони є значно меншими аніж граничний розмір судових витрат, який визначався за одну годину роботи (65 грн. проти 640 грн.) відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", який був чинний до 15.12.2016 року.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити частково, постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "02" листопада 2017 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 в частині відмови в проведенні перегляду призначеної пенсії за період з 23.10.2009 року по 31.01.2017 року включно - залишити без розгляду.

Визнати рішення Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 26.07.2017 року №39/02-2 по відмові ОСОБА_3 в проведенні перегляду призначеної пенсії з 01 лютого 2017 року з врахуванням пільг наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправним.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень) та понесені витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. (п'ятсот гривень), а всього 1140 грн. (одна тисяча сто сорок гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Судове рішення прийнято та складено "12" березня 2018 р.