Справа № 816/2098/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: К.І. Клочко
Суддя-доповідач: Мінаєва О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/2098/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Макаренко Я.М. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2017, суддя К.І. Клочко, м. Полтава, повний текст складено 02.01.18 по справі № 816/2098/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, відповідач), в якому просила суд зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту в строки, порядку та у спосіб, передбачений статтею 118 Земельного кодексу України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 р. в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи прийшов до висновку про протиправність відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладеного в листі від 25.05.2017 р. №6401/6-17, належним способом захисту прав позивача є покладення обов'язку на ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту. Також вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано приписів ч. 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначив, що наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 13.12.2017 р. №11824-СГ позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту, а тому відсутній предмет спору. На підставі наведеного, відповідач просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.04.2017 р. ОСОБА_2 звернулася із заявою (вхідний номер К-9062/0/5-17 від 25.04.2017) до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту (а.с.18).

До заяви ОСОБА_2 додала: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорту, копію ідентифікаційного коду.

Листом від 25.05.2017 вих. №6401/6-17 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту, посилаючись на те, що листом Головного управління від 23.06.2016 №4932 з метою якісного, всебічного та ефективного розгляду клопотань, що надходять від фізичних та юридичних осіб, пов'язані із реалізацією повноважень Головним управлінням передбачених частиною четвертою статті 122 Кодексу, а також забезпечення законності реалізації прав громадян на отримання безоплатно у власність земельних ділянок із земель державної власності, звернуто увагу територіальних органів Держгеокадастру на необхідність при підготовці інформації для Головного управління щодо запитуваної земельної ділянки, врахувати позиції органу місцевого самоврядування, на території якого розташована земельна ділянка. За відсутності інформації щодо позиції Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області стосовно звернення позивача, клопотання залишено без задоволення (а.с.17).

Позивач не погодилася з відмовою ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з протиправності дій Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, але, відсутності підстав для задоволення позову, оскільки станом на дату розгляду справи відповідачем наказом від 13.12.2017 №11824-СГ вже надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення запитуваної земельної ділянки у власність.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача, виходячи з наступного.

За змістом ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.3 ст.116 Земельного кодексу України).

Так, згідно з ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку ( ч.7 ст.118 Земельного кодексу України).

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що законодавством передбачений виключний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно листа від 25.05.2017 вих. №6401/6-17 висновок Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про відмову позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою ґрунтувався на тому, що відсутня інформація щодо позиції Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області стосовно звернення ОСОБА_2

Проте, зазначена підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не передбачена Земельним кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як суб'єкт владних повноважень, не довело правомірності свого рішення щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача щодо відмови ОСОБА_2, викладеної у листі від 25.05.2017 р. вих. №6401/6-17 про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га.

Між тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що наказом від 13.12.2017 №11824-СГ Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Таким чином, при встановленні під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, варто акцентувати увагу, що, вирішуючи зазначене питання, суд має з'ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Звертаючись до суду із позовом, що розглядається у даній справі, позивач вважав порушеними свої права на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Як зазначалося, при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що такі дії відповідача, а також рішення у вигляді листа від 25.05.2017 вих. №6401/6-17 дійсно мали місце, були необґрунтовані та протиправні, а тому порушували права позивача.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, є самостійним виправленням відповідачем як суб'єктом владних повноважень оскаржених позивачем порушень, такі дії відповідача мають наслідком повне відновлення законних прав та інтересів позивача, в зв'язку з чим, на думку колегії суддів, відсутня необхідність покладення обов'язку на відповідача надати позивачу вищевказаний дозвіл.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції через неврахування судом п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Також згідно матеріалів справи позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом був сплачений судовий збір в сумі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 23.11.2017 р. № 1Р2386 та при подачі апеляційної скарги в розмірі 960 грн. що підтверджується квитанцією від 01.02.2018 р. № 1Р01222.

Інших документально підтверджених витрат позивача матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку щодо протиправності дій та рішення у вигляді листа від 25.05.2017 вих. №6401/6-17 відповідача, змінюючи розподіл судових витрат по справі, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань витрат зі сплати судового збору на користь ОСОБА_2 у розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 по справі № 816/2098/17 скасувати.

Прийняти постанову, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Уютна, 23) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 06.03.2018 р.