Справа № 466/3020/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/1321/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Яворського І.О., Онишкевича Т.В.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року прийняту суддею Луців-Шумська Н.Л. о 11 годині 00 хвилин у місті Львові в справі № 466/3020/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську про скасування постанови серії АР № 828130 від 02.03.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в момент включення жовтого сигналу світлофора на вул. Галицькій, 38 в м. Івано-Франківськ, він рухався з грузом вантажним автомобілем - ОСОБА_2, і не мав можливості не вдаючись до екстреного гальмування зупинити свій автомобіль у місці визначеному п. 8.10 ПДР (Правил дорожнього руху України), а тому продовжив рух на жовтий сигнал світлофора не створюючи небезпеки для дорожнього руху. Подібне він пояснював працівникам поліції акцентуючи увагу на тому, що він не рухався на червоний сигнал світлофора, однак останніми було винесено постанову без наведення жодних доказів протилежного.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року позов задоволено. Суд виходив з того, що вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, про проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора нічим не підтверджено, будь-які докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні, хоча згідно ч. 2 ст. 71 КАС України ( в редакції до 15.12.2017 року) обовязок покладається на відповідача.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, в якій вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона відповідача покликається на те, що згідно пп. 1 п. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача, так як він проїхав перехрестя вулиць Галицька і Довга в м. Івано-Франківську на червоний сигнал світлофора. Відповідно до ст. 279 КУпАП інспектор розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення порушення з дотриманням вимог законодавства.

В спростування неможливості зупинити транспортний засіб то слід врахувати, що перед жовтим сигналом світлофора, миготить зелений сигнал, що попереджує про майбутнє увімкнення жовтого, що не дозволяє рух. Отже, позивач свідомо рухався на заборонений сигнал світлофора, що й сам визнав у позові.

Судом не враховано наявність специфічного виду доказів як безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу чи постанови, що й мало місце в даному випадку. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи, яка керується також своє правосвідомістю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно постанови серії АР № 828130 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 02.03.2017 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ОСОБА_2 д.н.з. НОМЕР_1 о 18 год. 30 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Галицькій, 38, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 (с) ПДР скоївши правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Згідно із статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції досліджено наявні матеріали справи, та колегія суддів приходить до висновку, що встановити факт порушення позивачем вимог п. 8.7.3 «ґ» ПДР, де визначено, що жовтий сигнал світлофора - забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, оскільки з наявних доказів в матеріалах справи не можливо встановити на який сигнал світлофора позивач пересік перехрестя вулиць Галицька і Довга в м. Івано-Франківську. Крім того, візуальне спостереження як спеціальний вид доказу не передбачене ст. 251 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську залишити без задоволення, постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року у справі № 466/3020/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 06.03.2018 року