Справа № 826/1893/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1893/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі представника позивача Корольової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (правонаступник Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року у справі № 826/1893/17 за позовом Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (правонаступник Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Київська овочева фабрика" про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В :

02.02.2017 року Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (правонаступник Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Київська овочева фабрика" про анулювання дозволу № УКР-483-Кіє на спеціальне водокористування виданий 18.04.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, відповідач не подає звіт про виконання умов, закладених у дозволі на спеціальне водокористування в термін до 15.01 кожного року, отже не виконує умови на спеціальне водокористування.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що зверненню дозвільного органу до суду з адміністративним позовом про застосування заходів реагування, передбачених п. 2 ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», повинно передувати складання ним припису про усунення виявленого правопорушення та надання суб'єкту господарювання часу для його виконання.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2017, як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано доводами аналогічними позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. Представник відповідача до суду не прибув, про місце, дату, час розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.04.2016 Сільськогосподарському публічному акціонерному товариству «Київська овочева фабрика» видано дозвіл № УКР-483-Кіє на спеціальне водокористування, терміном дії з 18.04.2016 по 18.04.2019.

Додатком до дозволу № УКР-483-Кіє на спеціальне водокористування є умови при дотримані яких дозволяється спеціальне водокористування.

Відповідно до умов, які встановлюються в дозволі на спеціальне водокористування, відповідач повинен щорічно представляти до Управління звіт про виконання умов, закладених у дозволі на спец водокористування до 15.01.

Позивач, уважаючи, що невиконання відповідачем зазначеної умови дозволу є підставою для його анулювання, звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» дозвіл на спеціальне водокористування є документом дозвільного характеру.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 55 Водного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право юридичних та фізичних осіб на спеціальне водокористування припиняється у разі порушення умов спеціального водокористування та охорони вод.

Як зазначалося вище, однією із умов, при дотриманні яких дозволяється спеціальне водокористування, визначено щорічне подання до Управління звіту про виконання умов, закладених у дозволі на спеціальне водокористування, до 15 січня.

Відповідно до п. 5.71 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 р. №94, Департамент відповідно до покладених на нього завдань: здійснює підготовку проектів рішень Київської міської ради щодо видачі (переоформлення, видачі дублікатів, анулювання) дозволів на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення.

Дозвільний орган має повноваження на анулювання дозвільного документу.

При цьому, ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

Із змісту наведених правових норм убачається, що при вирішенні адміністративним судом позовної заяви про застосування заходів реагування у вигляді анулювання спеціального дозволу з підстав порушення суб'єктом господарювання умов його використання належить встановити повноту реалізації відповідним дозвільним органом наданих йому повноважень для забезпечення усунення встановленого правопорушення в досудовому порядку.

За п. 2 ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» зверненню дозвільного органу до суду з адміністративним позовом про застосування заходів реагування повинно передувати складання ним припису про усунення виявленого правопорушення та надання суб'єкту господарювання часу для його виконання.

Проте, із матеріалів справи вбачається, що зазначений припис не складався і час для усунення виявленого порушення відповідачу не надавався, що не спростовується позивачем.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування до позивача заходу реагування у вигляді позбавлення спеціального дозволу на водокористування у даному випадку є передчасним, з огляду на те, що позивачем не дотримано відповідного порядку, передбаченого чинним законодавством, щодо звернення до суду із даними позовними вимогами.

Доводи позивача про те, що законодавством визначено повноваження дозвільного органу звертатися до суду з адміністративним позовом про анулювання дозвільного документу є необґрунтованими, оскільки реалізація таких повноважень, як було зазначено вище, повинна здійснюватися з дотриманням нормативно визначеного порядку.

Аргументи позивача, що у даному випадку відсутній обов'язок попередньо виносити припис про усунення виявлених порушень з огляду на положення п. 6 ч. 1 ст. 55 Водного кодексу України, яким передбачено, що право юридичних та фізичних осіб на спеціальне водокористування припиняється у разі порушення умов спеціального водокористування та охорони вод, не заслуговують на увагу. Позаяк, позовні вимоги заявлено про вжиття заходів реагування саме шляхом анулювання дозволу на спеціальне водокористування, а не шляхом припинення водокористування у будь-який спосіб, тому до спірних відносин підлягають застосуванню положення п. 2 ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», які передбачають необхідність попереднього винесення припису із наданням строку для усунення порушень вимог законодавства.

Такі висновки узгоджуються з висновками, що викладені в рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», у якому суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що всі наведені апелянтом аргументи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено правомірність його дій, всі наведені апелянтом аргументи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, судом першої інстанції правильно встановлені обставини у справі, постанову прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлено 03.03.2018 р.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (правонаступник Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року у справі № 826/1893/17 за позовом Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (правонаступник Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Київська овочева фабрика" про застосування заходів реагування - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.