Справа № 820/5209/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5209/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання - Струкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 229 КАС України, у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 р. по справі № 820/5209/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРТ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРТ" , відомості про припинення обтяження (арешт, заборону відчуження майна), зареєстрованого на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України «про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження» №50402325 від 10.03.2016 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зобов'язання вчинити певні дії.

Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРТ" , відомості про припинення обтяження (арешт, заборону відчуження майна), зареєстрованого на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України «про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження» №50402325 від 10.03.2016 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001, ) витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРТ" (м. Харків, вул. Плеханівська, 134, 61036, ) у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень) 00 копійок.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служб Міністерства юстиції України знаходилось виконавче провадження № 50402325 (боржник - товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРТ" , стягувач - Приватне акціонерне товариство Східно-Український Банк "ГРАНТ".

15.12.2016 року банк (стягувач) звернувся з заявою до державної виконавчої служби із заявою, в порядку п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документу за виконавчим провадженням № 50402325.

27.02.2017 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком Віталієм Володимировичем повернуто виконавчий документ стягувачу. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Станом на момент подання позовної заяви матеріальних претензій у стягувача до боржника немає, що підтверджується довідками: №1339/14-1-01 від 18.05.2017 року та №1103-14-1-01 від 11.04.2017 року.

19.05.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про зняття та реєстрацію припинення обтяжень та інших заходів, вжитих виконавцем в рамках ВП №50402325.

Згідно з отриманого позивачем витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРТ", код ЄДРПОУ, 24287638 вбачається, що станом на момент подання адміністративного позову є актуальною інформація про арешт та заборону відчуження накладений відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України з ВП № 50402325, а саме: постановою про арешт майна та заборони його відчуження №50402325 від 10.03.2016 року.

В зв'язку з тим, що відповідач на підставі власної постанови від 27.02.2017 року ВП №50402325 «про повернення виконавчого документа стягувачу» не здійснив реєстрацію припинення обтяження, зареєстрованого раніше за постановою про арешт майна та заборони його відчуження №50402325 від 10.03.2016 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованістю та доведеністю.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами пункту 1 частини 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 3. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Як було зазначено вище, 15.12.2016 року банк (стягувач) звернувся з заявою до державної виконавчої служби із заявою, в порядку п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документу за виконавчим провадженням № 50402325 (а.с. 100).

27.02.2017 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком Віталієм Володимировичем повернуто виконавчий документ стягувачу. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору виведено в окреме провадження (а.с. 29-30).

Посилання апелянта на те, що оскільки виконавчий збір боржником не сплачений, а тому державний виконавець не має законних підстав для зняття арешту з майна боржника, колегія судів вважає необгрунтованими, оскільки вищезазначеною постановою від 27.02.2017 року постанова про стягнення з боржника виконавчого збору виведено в окреме провадження.

Також, частиною 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що саме у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відносно позивача відсутнє виконавче провадження в межах якого накладено арешт, подальше існування арешту не можливо вважати законним.

Відповідно доводи відповідача про відсутність підстав скасування арешту є необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача є саме зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРТ" , відомості про припинення обтяження (арешт, заборону відчуження майна), зареєстрованого на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України «про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження» №50402325 від 10.03.2016 року.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 по справі № 820/5209/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Зеленський Я.В. П'янова