Справа № 127/9055/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року

Київ

справа №127/9055/17

адміністративне провадження №К/9901/2938/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року (головуючий суддя Бойко В.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року (головуючий суддя Матохнюк Д.Б., судді: Боровицьький О.А., Сапальова Т.В.) у справі №127/9055/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання рішення неправомірним та призначення пенсії по віку,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці, в якому просив визнати протиправними рішення управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, щодо відмови у зарахуванні стажу при обчислені пенсії періоду роботи з 01.01.1993р. по 23.02.2000р. в Приватному малому виробничому - комерційному підприємстві - фірмі «Сафарі» (надалі МП «Сафарі»). Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м.Вінниці провести повторний розрахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з часу призначення шляхом зарахування до стажу роботи періоду з 01.01.1993р. по 23.02.2000р. в МП «Сафарі».

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він 1956 року народження, з 29.05.2016 року отримує в управлінні Пенсійного фонду України в м.Вінниці пенсію за віком. Відповідач при обрахунку загального стажу не врахував період роботи з 01.01.1993р. по 23.02.2000р. (7р. 1міс. 23дн.) в МП «Сафарі». На думку позивача, такі дії є неправомірними, оскільки запис міститься в трудовій книжці, яка відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Зазначаючи про те, що виникли сумніви у достовірності запису, відповідачем не зазначено, які саме виникли сумніви та з яких підстав.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні стажу при обчислені пенсії періоду роботи з 01.01.1993р. по 23.02.2000р. в Приватному малому виробничому - комерційному підприємстві - фірмі «Сафарі». Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в м.Вінниці провести повторний розрахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з часу призначення шляхом зарахування до стажу роботи періоду з 01.01.1993р. по 23.02.2000р. в Приватному малому виробничому - комерційному підприємстві - фірмі «Сафарі».

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що згідно запису трудової книжки позивача, останній з 01.01.1993р. по 23.02.2000р. (7р. 1міс. 23дн.) працював в Приватному малому виробничому - комерційному підприємстві - фірмі «Сафарі». Юридична особа зареєстрована в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України. При зверненні до відповідача, трудову книжку було подано. Проте, відповідачем не було зараховано цей стаж при обчисленні пенсії, мотивуючи це тим, що в ході призначення пенсії виникли сумніви щодо достовірності зробленого запису в трудовій книжці.

Спеціалістом з призначення пенсії було направлено до відділу контрольно-перевірочної роботи службову записку №955 від 19.07.2016 року на проведення зустрічної перевірки та підтвердження факту роботи.

В результаті проведення зустрічної перевірки встановлено, що Приватне мале виробничо-комерційне підприємство фірми «Сафарі» ( код ЕДРПО 20092926), яке зареєстроване за адресою вул. Космонавтів, 17 кв.2 відсутнє за місцезнаходженням. Згідно списку фондів, установ і організацій, документів, яких зберігаються в архівному відділі BMP, що містяться на сайті Вінницької міської ради, документи Приватного малого виробничо-комерційного підприємства фірми «Сафарі» ( код ЕДРПО 20092926) на архівне зберігання не передавались. Відповідно до результатів проведення зустрічної перевірки зарахувати період роботи в вищезазначеному підприємстві неможливо.

Суди визнали таку відмову протиправною, зазначивши, що трудова книжка в силу ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і відповідачем не доведено законність відмови в зарахуванні стажу при обчислені пенсії спірного періоду роботи.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована фактично, тими обставинами, які стали підставою для відмови в зарахуванні позивачу стажу його роботи з 01.01.1993р. по 23.02.2000р., з огляду на непідтвердженість цього стажу результатами зустрічної перевірки.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Як встановлено судами, спір між сторонами виник з приводу наявності чи відсутності підстав для зарахування при обчисленні пенсії періоду роботи позивача в ПП «Сафарі», з огляду на висновки зустрічної перевірки про відсутність підприємства за місцезнаходженням та відсутності документів про роботи позивача в архівних установах.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками судів попередніх інстанції, що згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Не заперечуючи проти права органів, що призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, слід зазначити, що таке право не повинно нівелювати обов'язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за N 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Зазначаючи про виникнення сумнівів щодо запису в трудовій книжці, відповідачем не наведено які саме виникли сумніви та з яких підстав. Наявність же таких сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу. Відсутність МП «Сафарі» за місцезнаходженням, а так само і відсутність документів по цьому підприємству на зберіганні в архівних установах, не може нівелювати відомості трудової книжки, оформлені належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Крім того, відповідно до п.3.3 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, надає, зокрема, допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. Такими особами, згідно п.1.1 Порядку №22-1 є, зокрема, непрацюючі особи, до яких відноситься позивач.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав вважати, що цими судами невірно застосовано норми матеріального права. Інших доводів касаційна скарга не містить.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі №127/9055/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду