Справа № 554/968/18
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.03.2018 Справа № 554/968/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенко В.М., з участю секретаря Різник А.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Полтаві Лазуренка О.С. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

13.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора УПП у м. Полтаві Лазуренка О.С. про визнання протиправною та скасування постанови БР №182906 від 22.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що відповідач не з'ясував усі обставини події, дав їм не вірну оцінку та протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності. Порушення Правил дорожнього руху категорично заперечив. Зазначив, що 22.11.2017 року свідок ОСОБА_5, управляючи його транспортним засобом Фольсксвагент Бора д.н. НОМЕР_1 допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2. Після події він з власником зазначеного автомобіля ВАЗ ОСОБА_7 дійшли згоди щодо складання Європротоколу, мали при собі поліси обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Після складення документу він з ОСОБА_5 за згодою ОСОБА_7 поїхали звідти, вважаючи інцидент вичерпаним. Приїхавши додому він виконував домашню роботу та вжив трохи спиртного. Однак в подальшому приблизно через декілька годин йому зателефонували працівники поліції та попросили прибути до місця ДТП, на що він погодився та на автомобілі таксі прибув туди, де розрахувався з ОСОБА_7 Однак працівники поліції приблизно о 20 годині стали вимагати пред'явити страховий поліс, який він не надав, оскільки він був в автомобілі вдома.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, просив розглянути справи без його участі, надав письмовий відзив на позов.

Представник третьої особи заперечила проти позову за безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до постанови серії БР № 182906 від 22.11.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 22.11.2017 року о 16.30 годин у місті Полтава по вулиці Зінківській, 35а, будучи причетним до ДТП не пред'явив не вимогу інспектора поліції полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 7).

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

З огляду на те, що позивачем оскаржується рішення відповідача, має бути перевірено, в тому числі, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Під час судового розгляду установлено, що цих вимог відповідачем дотримано не було, тому протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП України є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Враховуючи незгоду позивача з вчиненим адміністративним правопорушенням відповідач мав навести докази в підтвердження факту порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Під управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов'язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічним можливостям транспортного засобу.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом (п.1.10 ПДР).

П.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України зобов'язує водіїв механічних транспортних засобів мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Не додержання цього пункту Правил дорожнього руху тягне за собою адміністративну відповідальність лише, якщо водій керував транспортним засобом без відповідного полісу.

Частини 1-3 ст.7 КУпАП визначають основні засади забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення. Зокрема, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При цьому закон передбачає не лише диференціацію відповідальності за типовими ознаками посягання, але і її індивідуалізацію з врахуванням ознак, притаманних для конкретного правопорушення. При цьому відбувається врахування індивідуальних ознак конкретного діяння й особи, яка його вчинила, а не типові властивості.

Цих вимог законодавства при винесенні оспорюваного рішення враховано не було.

Так, свідок ОСОБА_5 під присягою показав суду, що саме він керував автомобілем Фольсксваген Бора д.н. НОМЕР_1 22.11.2017 року та допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2, після чого за добровільною згодою власника автомобіля Фольксвагент ОСОБА_1 та власника автомобіля ВАЗ ОСОБА_7 був складений європротокол. При цьому обов'язкові страхові поліси у водіїв були в наявності. Поліції не викликали. В подальшому він на автомобілі Фольскваген за кермом поїхав до ОСОБА_1 додому, де залишив автомобіль. Через декілька годин дізнався від ОСОБА_1, що він на таксі знову повернувся на місце ДТП.

Відповідно полісу №АК6764697 від 07.08.2017 року, убачається, що автомобіль Фольсксваген Бора д.н. НОМЕР_1 застрахований до 06.08.2018 року. Цей поліс досліджено судом безпосередньо в оригіналі. З пояснень позивача вбачається, що він постійно був у його автомобілі (а.с.8).

За даними повідомлення про ДТП (Європротоколу), від 22.11.2017 року, убачається, що вказаний автомобіль допустив ДТП з автомобілем ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2 - 22.11.2017 року о 15.40 год. (а.с.10).

Матеріали дослідженого судом відеозапису відповідача, згідно з яким фіксувалась відсутність у позивача страхового полісу з 20.17 годин до 21.11 годин 22.11.2017 року, тоді як в постанові вказаний час "16.30 год" та нотаріальне звернення до суду ОСОБА_7 жодним чином не спростовують пояснень позивача, а навпаки їх підтверджують.

Отже, за встановлених обставин справи, відповідачем не доведено, що позивач, керував транспортним засобом та не пред'явив для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки перед з'ясуванням наявності у нього вказаного страхового полісу він не управляв транспортним засобом, який в цей час взагалі не перебував у місці ДТП.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не з'ясовано усі обставини справи та дано їм не вірну юридичну оцінку, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності в діянні позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову БР №182906 від 22.11.2017 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя В. М. Микитенко