Справа № 686/18754/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2018 року

Київ

справа №686/18754/17

адміністративне провадження №К/9901/29266/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., перевіривши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.11.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №686/18754/17 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

23.02.2018 Управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.11.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №686/18754/17.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 4 статті 330 цього Кодексу до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Скаржником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання обґрунтовано тим, що на момент звернення позивача до суду, був чинним пункт 18 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону № 1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року), згідно якого органи Пенсійного фонду України були звільненні від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до частини четвертої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Отже, при реалізації органами Пенсійного фонду України права на касаційне оскарження, рішень, винесених до вступу в дію закону, яким позбавлено останнього пільги щодо сплати судового збору, застосуванню підлягають норми Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Згідно з частинами 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Розглянувши вказане клопотання, суддя-доповідач дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки на момент направлення касаційної скарги пункт 18 статті 5 Закону України "Про судовий збір" було виключено, отже судовий збір має сплачуватися відповідачем на загальних підставах. Доказів, які б підтверджували відсутність коштів на сплату судового збору скаржник не надав.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на час подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 гривень.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1762 грн.

Крім того, відповідно до пунктів 3, 5 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018, проте з матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що судом апеляційної інстанції 05.02.2018 по зазначеній справі було винесено постанову.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно уточнити яке саме судове рішення суду апеляційної інстанції оскаржується.

Виходячи з наведеного касаційну скаргу слід залишити без руху, а скаржнику надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору в сумі 1762 грн. та уточнення вимог до суду касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.11.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №686/18754/17 - відмовити

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.11.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №686/18754/17 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

Л.Л. Мороз,

Суддя Верховного Суду