Справа № 826/15140/17
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн.№27/87
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 березня 2018 року 17:27 № 826/15140/17

За позовом Дочірнього підприємства "Києво-Святошинське районне мисливсько-рибальське господарство Київського обласного мисливсько-рибальського виробничого об'єднання Київської обласної ради УТМР"

До Київської обласної державної адміністрації

3-я особа Державне агентство лісових ресурсів України

Про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Секретар Б.О.Литвин

Представники:

Від позивача: Оксютович І.О. - директор, Яворовський Г.Л. - п/к (дов. від 27.09.17 р.)

Від відповідача: Махлай О.О. - п/к (дов. від 09.01.18 р. №6-к)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправними дії Київської обласної державної адміністрації щодо відмови у погодженні подання Державного агентства лісових ресурсів України від 11.02.16 р. №03-11/677-16 про надання в користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства на території Києво-Святошинського району площею 8 311, 3 га Дочірньому підприємству "Києво-Святошинське районне мисливсько-рибальське господарство Київського обласного мисливсько-рибальського виробничого об'єднання Київської обласної ради УТМР", зобов'язання відповідно до ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" документально оформити та надати письмове погодження щодо надання в користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства на території Києво-Святошинського району площею 8 311, 3 га Дочірньому підприємству "Києво-Святошинське районне мисливсько-рибальське господарство Київського обласного мисливсько-рибальського виробничого об'єднання Київської обласної ради УТМР".

В судовому засіданні 19.02.18 р. оголошено резолютивну частину рішення про задоволення позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Києво-Святошинське районне мисливсько-рибальське господарство Київського обласного мисливсько-рибальського виробничого об'єднання Київської обласної ради УТМР" (код 38966436; 08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Вокзальна, 93) створене з метою підвищення економічної ефективності ведення мисливсько-рибальського господарства на закріплених за підприємством мисливських угіддях на основі наукових обґрунтувань та передової практики, покращення задоволення попиту членів Українського товариства мисливців і рибалок в полюванні та рибальстві, створенні необхідних послуг для культурного відпочинку членів УТМР, одержання прибутку від здійснення виробничої, комерційної, посередницької та іншої господарської діяльності, в тому числі, зовнішньоекономічної (п. 2.1 статуту).

Маючи намір отримати у користування мисливські угіддя на території Києво-Святошинського району Київської області, підприємство ініціювало відповідну процедуру, і 11.12.15 р. Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства №03-16/2360 направило до Державного агентства лісових ресурсів України подання та матеріали щодо надання у користування мисливських угідь загальною площею 8311, 3 га на строк не менш як 15 років.

Листом від 11.02.16 р. №03-11/677-16 Державне агентство лісових ресурсів України відповідно до ст. 6-1, 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" направило подання та матеріали на погодження до Київської обласної державної адміністрації.

Листом від 29.06.17 р. №05.2-08.2/971 Київська обласна державна адміністрація в особі Департаменту екології та природних ресурсів відмовила підприємству у наданні відповідного погодження, зазначивши, що у наданих на розгляд матеріалах відсутні документи з інформацією про розподіл мисливських угідь площею 8311, 3 га між власниками землі та землекористувачами, що унеможливлює перевірити наявність необхідних погоджень.

Позивач - Дочірнє підприємство "Києво-Святошинське районне мисливсько-рибальське господарство Київського обласного мисливсько-рибальського виробничого об'єднання Київської обласної ради УТМР" - вважає вказану відмову протиправною з таких підстав.

Позивач зазначає, що ним у передбаченому порядку отримано погодження від усіх користувачів відповідних земельних ділянок, тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у наданні погодження згідно ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання".

Перевірку комплектності документів, наданих для погодження питання надання в користування мисливських угідь та документів про розподіл угідь між власниками землі та землекористувачами має проводити не позивач як заявник, а відповідний орган Державного агентства лісових ресурсів та відповідна обласна рада при прийнятті остаточного рішення щодо надання в користування мисливських угідь.

Також позивач посилається на ту обставину, що поширення та використання персональних даних без згоди відповідних фізичних осіб в процесі отримання від них погодження на використання їх земельних ділянок в якості мисливських угідь суперечить чинному законодавству.

Відповідач - Київська обласна державна адміністрація - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що претендент на отримання мисливських угідь має надати перелік документів, в тому числі, довідку місцевого органу земельних ресурсів про категорію та стан земельної ділянки, на якій розташовані земельні угіддя (форма 6-зем, р. 1, 13), в якій має бути інформація про перелік власників і користувачів земельних ділянок та площа земель, що надана їм у власність або користування.

Відповідачем було розглянуте подання позивача і відмовлено в його погодженні через те, що згідно наданої інформації управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області від 09.07.15 р. №34-1012-2.2-1491/2-15 відсутні будь-які відомості стосовно власників та землекористувачів земельних ділянок, а також загальної площі земельної ділянки, яка запитується для надання у користування.

З метою недопущення порушень прав та законних інтересів власників (користувачів) земельних ділянок, які входили до складу мисливських угідь, відповідач відмовив у наданні погодження.

Також відповідач посилається на те, що суд не може підміняти державний орган при розгляді справи.

3-я особа - Державне агентство лісових ресурсів України - пояснень на позов не надав, представника до судового засідання не скерував.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство і полювання" мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Мисливські угіддя надаються у користування на строк не менш як на 15 років.

Площа мисливських угідь, що надаються користувачеві, повинна становити не менше 3 тисяч гектарів, але не більше ніж 35 відсотків від загальної площі мисливських угідь Автономної Республіки Крим, області та м. Севастополя.

Переважне право на користування мисливськими угіддями мають: власники та постійні користувачі земельних ділянок; користувачі мисливських угідь, які продовжують строк користування цими угіддями.

Тобто, для отримання мисливських угідь у користування зацікавлена особа має ініціювати відповідне питання перед центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства (Державне агентство лісових ресурсів України), отримати погодження власників або користувачів земельних ділянок, Київської обласної державної адміністрації.

Згідно матеріалів справи позивачем отримано погодження від власників і користувачів земельних ділянок та скеровано їх в пакеті документів до Державного агентства лісових ресурсів України, яке листом від 11.02.16 р. №03-11/677-16 направило їх для погодження до Київської обласної державної адміністрації.

При цьому, оскільки більш детально порядок надання у користування мисливських угідь законодавством не визначено, а отримати офіційну інформацію щодо складу власників та користувачів земельних ділянок, площа яких увійшла до мисливських угідь, щодо яких позивачем ініційоване питання, неможливо за відсутності єдиної бази даних з цього питання, позивач збирав цю інформацію у кожного встановленого ним власника та користувача окремо.

Зокрема, листом від 12.05.16 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області позивачу надано відповідь про те, що Управління не має права проводити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з 2013 року, тоді як такі функції покладено на територіальні органи Управління юстиції по реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень; листом від 30.07.15 р. Управління статистики у Києво-Святошинському районі надано відповідь про те, що інформація щодо сільськогосподарських угідь у користуванні конкретних підприємств є конфіденційною.

Листом від 30.03.15 р. №07-26/914 Києво-Святошинська районна державна адміністрація надала погодження позивачу на користування мисливськими угіддями загальною площею 8311, 3 га, що знаходяться в адміністративних межах Києво-Святошинського району строком на 20 років у визначених межах.

Рішенням Києво-Святошинської районної ради шостого скликання від 16.06.15 р. №516-43-VI надано погодження надання в користування позивачу мисливських угідь площею 8311, 3 га строком на 20 років, за умови погодження з землекористувачами та власниками даних земель.

Відповідні рішення про погодження надання в користування позивачу мисливських угідь строком на 20 років ухвалили сільські ради на території Києво-Святошинського району, а саме: Музичанська сільська рада від 27.12.13 р., Шпитьківська сільська рада від 27.01.14 р., Бобрицька сільська рада від 26.12.13 р. №675-24-V, Бузівська сільська рада від 18.06.14 р. №8 (на 15 років), Білогородська сільська рада від 13.02.14 р. №451, Гореницька сільська рада від 12.12.13 р. №6/105, Княжицька сільська рада від 23.12.13 р. №1, Петрівська сільська рада від 20.12.12 р. №2533, Личанська сільська рада від 28.03.14 р. №669-33-VI, Петрушківська сільська рада від 31.01.14 р. №20, Малютянська сільська рада від 27.03.14 р. №19, Боярська сільська рада від 04.09.14 р. №49/2324.

Для встановлення складу власників та користувачів земельних ділянок позивачем отримано інформацію про зареєстрованих в Києво-Святошинському районі сільськогосподарських підприємств (довідка від 29.07.15 р. №340 Управління агропромислового розвитку Києво-Святошинської районної державної адміністрації), від яких в подальшому отримано відповідні погодження, а саме:

ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" - лист від 10.01.14 р. (на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради - 238, 04 га, Софіївсько-Борщагівської сільської ради - 522, 98 га, Музичанської сільської ради - 1657, 6 га);

ПСП "Жито" - погодження на 286, 52 га (Гореницька сільська рада); погодження на 163, 4 га (Петрушківська сільська рада)

ТОВ "Агрофірма "Білгородка" - погодження на 400 га (Білогородська сільська рада); погодження на 60 га (Забірська сільська рада);

ПСП "Шевченківське" - погодження на 70 га (Петрушківська сільська рада); погодження на 900 га (Гореницька сільська рада), погодження на 750 га (Жорнівська сільська рада);

ТОВ "Агроленд" - 157, 71 га (Личанська сільська рада); погодження на 182, 39 га (Шпитьківська сільська рада)

ПП "Агросвіт" - погодження на 240 га (Бузівська сільська рада);

ПСП "Амарант Агро" - погодження на 143 га (Шпитьківська сільська рада), погодження на 199, 63 га - Личанська сільська рада;

ТОВ "Тайсон Інвестмент Груп" - погодження на 155 га (Білогородська сільська рада);

ОСОБА_6, ОСОБА_7 - погодження на 300 га (Білогородська сільська рада);

МДР "Теремки" - погодження на 343 га (Мамотянська сільська рада);

ТОВ "Агрофірма "Княжичі" - погодження на 370, 4 га (Княжицька сільська рада);

власників земельних паїв Бузівської сільської ради згідно переліку.

Крім того, позивачем отримано погодження Управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області Державного агентства водних ресурсів України листом від 05.11.15 р. №175, а саме: щодо водно-болотних мисливських угідь загальною площею 365, 9 га (води - 297 га, болота - 68, 9 га) за умови дотримання відповідних обмежень; погодження від ДП "Київське лісове господарство" від 29.04.14 р. №02-308 в межах території Приміського та Васильківського лісництв загальною площею 1488 га.

Тобто, позивач фактично у "ручному" режимі отримав інформацію щодо власників та землекористувачів земельних ділянок, що входять до масиву мисливських угідь загальною площею 8311, 3 га, і отримав від них погодження у довільній формі за відсутності визначеного порядку.

Відповідач у відзиві посилається на необхідність подання документів згідно переліку, проте, не зазначає, чим вказаний перелік визначено.

Зокрема, відповідачем не надано доказів, що Київською обласною радою відповідно до ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 15 Закону України "Про тваринний світ", ст. 22, 23 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" приймався відповідний порядок надання мисливських угідь у користування та припинення такого користування на території Київської області для упорядкування вказаної процедури.

В даному випадку законодавче регулювання питання виділення у користування мисливських угідь не відповідає вимогам щодо "якості закону", що є складовою принципу верховенства права, оскільки зазначена ст. 22 Закону України "Про мисливське господарювання та полювання" не дає можливості позивачу як заявнику повною мірою розуміти, які конкретно документи і в яких спосіб мали бути ним надані.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" (Заява № 29979/04) від 20.10.11 р. -

Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), п. 38). (п. 70, 71) (http://hudoc.echr.coe.int/eng?i=001-107088, http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/974_854)

Оскільки саме держава не забезпечила належне законодавче регулювання вказаного питання, то негативні наслідки цієї ситуації не мають покладатися на позивача.

За таких обставин відповідач, розглядаючи подання та матеріали Державного агентства лісових ресурсів України згідно листа від 11.02.16 р. №03-11/677-16, мав перевірити відповідність отриманих позивачем погоджень власників і землекористувачів, якщо у нього були сумніви щодо дотримання їхніх прав, або була наявна інформація щодо відсутності погодження від певних користувачів або власників.

Відповідачем натомість вказані дії вчинені не були, тоді як відповідач зазначив, що у наданих на розгляд матеріалах відсутні документи з інформацією про розподіл мисливських угідь площею 8311, 3 га між власниками землі та землекористувачами, що унеможливлює перевірити наявність необхідних погоджень.

Суд зазначає, що за відсутності єдиної офіційної бази даних щодо розподілу земель між власниками та землекористувачами вказана відповідачем підстава фактично унеможливлює отримання погодження і прийняття відповідного рішення взагалі, тому вказана відповідачем підстава для відмови у наданні погодження не може бути визнана обґрунтованою.

Також суд зазначає, що передбачені ст. 22 Закону України "Про мисливське господарювання та полювання" повноваження щодо надання погодження не є дискреційними, оскільки відповідач не може їх реалізовувати на власний розсуд, а має належним чином мотивувати свою відмову з посиланням на допущення позивачем конкретних порушень законодавства.

Оскільки наведена відповідачем підстава для відмови у наданні погодження визнана необґрунтованою, належним способом захисту права позивача є зобов'язання документально оформити та надати письмове погодження, що не є втручанням у повноваження відповідача.

Оскільки лист від 29.06.17 р. №05.2-08.2/971 Київської обласної державної адміністрації є фактично рішенням про відмову у задоволенні заяви, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в порядку ст. 9 КАС України та визнати протиправним та скасувати його.

На підставі вищевикладеного, ст. 9, 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської обласної державної адміністрації щодо відмови у погодженні подання Державного агентства лісових ресурсів України від 11.02.16 р. №03-11/677-16 про надання в користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства на території Києво-Святошинського району площею 8 311, 3 га Дочірньому підприємству "Києво-Святошинське районне мисливсько-рибальське господарство Київського обласного мисливсько-рибальського виробничого об'єднання Київської обласної ради УТМР".

3. Зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію відповідно до ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" документально оформити та надати письмове погодження щодо надання в користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства на території Києво-Святошинського району площею 8 311, 3 га Дочірньому підприємству "Києво-Святошинське районне мисливсько-рибальське господарство Київського обласного мисливсько-рибальського виробничого об'єднання Київської обласної ради УТМР".

4. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської обласної державної адміністрації на користь Дочірнього підприємства "Києво-Святошинське районне мисливсько-рибальське господарство Київського обласного мисливсько-рибальського виробничого об'єднання Київської обласної ради УТМР" понесені судові витрати в розмірі 1684 грн.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 02.03.18 р.