Справа № 161/389/18
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/389/18
Провадження № 2-а/161/135/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Загоровській І.І .,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача Кирикилиці В.В.

представника відповідача Гаврилишина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Луцьку про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Луцьку про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивує тим, що прямуючи до оглядової ями для проходження щоденного техогляду перед виїздом на маршут, був зупинений старшим інспектором ВДБР УПП в м. Луцьку Кирикилицею В.В., який вказав, що не працює правий ліхтар габаритів. Постановою серії БР №038723 від 21.11.2017 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. З винесенням даної постанови та накладенням штрафу не погоджується, вважаючи її незаконною. Просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Суду пояснив, що їхав в бокс для перевірки справності транспортного засобу, де такий огляд здійснює механік. Лише після перевірки і наявності відповідного штампа в маршрутному листі збирався виїзджати на маршрут. Однак був зупинений інспектором поліції, який почав складати постанову незважаючи на його пояснення.

Відповідач Кирикилиця В.В. та представник відповідача Гаврилишин Т.І. заперечували проти задоволення позову, суду пояснили, що при складанні постанови були дотримані вимоги КУпАП.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача та свідка, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ч.2 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу від сорока до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. 31.1 Правил дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 21.11.2017 року постановою серії БР №038723 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. У постанові вказано, що технічний стан БАЗ 07914, номерний знак НОМЕР_1 не відповідає вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, не працює задній правий габаритний ліхтар (а.с. 7).

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Як вбачається з шляхового листа №П-0000137 від 21.11.2017 року відмітка механіка про технічну справність автомобіля відсутня (а.с. 17). Згідно пояснень позивача та свідка встановлено, що ОСОБА_1 їхав саме для перевірки справності транспортного засобу, де такий огляд здійснює механік, оскільки без сторонньої допомоги про те, що в транспортному засобі не працює правий ліхтар габаритів виявити не можна.

В порушення вищевказаних норм, відповідачем було передчасно винесено постанову, не встановлено обставини, що мають значення для справи та не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідачем не надано відеозапис, що здійснювався нагрудною відеокамерою, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати через недоведеність вини позивача у інкримінованому йому порушенні ПДР, оскільки відповідачем не представлено суду належних доказів, які вказували б на наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Таким чином, дослідивши представлені і досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що оскаржувану постанову з наведених вище підстав слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 14, 77, 90, 243-246, 286, 293, 295 КАС України, на підставі ст.ст. 247, 280, 283, 284, 285 КпАП України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову старшого інспектора ВБДР ВУПП в м. Луцьк лейтенанта поліції Кирикилиці Вячеслава Валерійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 038723 від 21.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.02.2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пушкарчук В.П.