Справа № 807/33/18
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 березня 2018 рокум. Ужгород№ 807/33/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання - Данча М.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача -1 - Чубелка О.Ю.,

представника відповідача -2 - Юрик Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача - 1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області, Управління Державної служби охорони при УМВС України в Закарпатській області про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористані відпустки, стягнення заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 07 березня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали складено 12 березня 2018 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області, якою просить: 1) Визнати бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень щодо нездійснення грошової компенсації за невикористані відпустки при звільненні позивача - протиправною; 2) Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за 2003, 2004, 2007, 2009 та 2011 роки; грошову компенсацію у формі середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01 вересня 2011 року по день винесення рішення по справі з розрахунку середнього заробітку (за невикористані відпустки 2003, 2004, 2007, 2009, 2011); компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги (інфляція) за період з 01 вересня 2011 року по день винесення рішення по справі за відпустки 2003, 2004, 2007, 2009, 2011 роки щодо кожної виплати окремо; 3) Допустити негайне виконання судового рішення по справі про стягнення грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

Протокольною ухвалою суду від 13 лютого 2018 року залучено до участі у справі у якості відповідача 2 - Управління Державної служби охорони при УМВС України в Закарпатській області.

Представником відповідача -1 подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду та у зв'язку з тим, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161,172 КАС України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання та просив відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача -2 підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить стягнути з відповідачів на його користь грошову компенсацію за невикористані відпустки за 2003, 2004, 2007, 2009, 2011 роки, грошову компенсацію у формі середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01 вересня 2011 року.

Вказані компенсації входять до складу грошового забезпечення позивача як працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України від 15.102013 року № 8-рп/2013 підтверджено, що разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги, не обмежуються будь-яким строком, оскільки вони стосуються складових заробітної плати (грошового забезпечення), на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством.

Судом спростовуються доводи представника відповідача -1 про те, що на позивача не поширюються вимоги Закону України "Про судовий збір" в частині звільнення від сплати судового збору, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 по справі № 1-18/2013, при розгляді в позовному провадженні трудового спору про стягнення належної працівникові заробітної плати положення частини другої статті 233 Кодексу підлягає застосуванню у випадках пред'явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень не пов'язане з фактом нарахування чи не нарахування роботодавцем спірних виплат.

Таким чином звернення позивача з позовними вимогами про захист права на отримання належної позивачеві компенсації за невикористані відпустки за своєю суттю є спором про стягнення заробітної плати, а тому позивач звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду з такими вимогами.

Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду, оскільки чинним законодавством передбачено, що звернення позивача з позовними вимогами про захист права на отримання належної позивачеві компенсації за невикористані відпустки не може обмежуватися будь-яким строком звернення до суду та позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з такими вимогами. У зв'язку з цим, в задоволенні клопотання представника відповідача -1 про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області, Управління поліції охорони в Закарпатській області про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористані відпустки, стягнення заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

2. Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д. Маєцька