Справа № 359/847/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/847/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:Борець Є.О. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Великоолександрівської сільської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправними дій, що полягають у відмові надати дозвіл на приватизацію земельної ділянки; скасування рішення органу місцевого самоврядування: а також зобов'язання надати дозвіл на розроботку проекту землеустрою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Великоолександрівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправними дій, що полягають у відмові надати дозвіл на приватизацію земельної ділянки; скасування рішення органу місцевого самоврядування: а також зобов'язання надати дозвіл на розроботку проекту землеустрою.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Великоолександрівської сільської ради, що полягають у відмові надати позивачам дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0,06 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої по АДРЕСА_1; скасовано рішення Великоолександрівської сільської ради №525-07-VII від 3 листопада 2016 року; зобов'язано Великоолександрівську сільську раду повторно розглянути заяви позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в їх власність земельної ділянки площею 0,06 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої по АДРЕСА_1; у задоволенні адміністративного позову в частині інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині та зобов'язати Великоолександрівську сільську раду прийняти нове рішення, яким надати дозвіл на розробку проекту приватизації землі (проекту землеустрою) для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої по АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2016 року ОСОБА_3 подала заяву (а.с.7), в якій вона просила відповідача надати дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0,06 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої по АДРЕСА_1.

До цієї заяви ОСОБА_3 також приєднала заяви ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про надання їм дозволу на приватизацію вказаної земельної ділянки (а.с.73-76).

Однак рішенням Великоолександрівської сільської ради №525-07-VII від 3 листопада 2016 року (а.с.19) позивачам було відмовлено у задоволенні поданих ними заяв.

Вважаючи свої права порушеними, позивачі звернулись з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що дії відповідача та прийняте ним рішення не відповідають закону та порушують право позивачів на приватизацію землі; підстави для примусового зобов'язання Велико-олександрівської сільської ради надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою відсутні.

З такими висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Питання надання земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства регулюється, зокрема, ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зі змісту наведених норм вбачається, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підставою для відмови позивачам у приватизації земельної ділянки було те, що вони не надали правовстановлюючі документи на житловий будинок по АДРЕСА_1, що суперечить положенням ч.7 ст.118 ЗК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зобов'язання органу місцевого самоврядування прийняти конкретно визначене рішення є формою свавільного втручання в його діяльність, яке обмежує повноваження депутатів місцевої ради голосувати за прийняття рішень на їх власний розсуд.

До того ж, орган місцевого самоврядування може виявити інші обставини, які згідно з ч.7 ст.118 ЗК України є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

З підстав вище викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2017 року. - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 05.03.2018.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.