Справа № 751/9195/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/9195/17 Суддя (судді) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Губської О. А., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2018 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: 17 годин 03 хвилини, дата складання повного тексту: 18 січня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 БУПП у місті Чернігові Цибулька Андрія Володимировича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача дочірнє підприємство «Пассервіс» відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 БУПП у місті Чернігові Цибулька Андрія Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови БР № 230528 від 13.12.2017 р. про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позиція апелянта обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність у лейтенанта поліції повноважень з перевірки вогнегасника та вмісту аптечки. Крім того, позивач виявив бажання отримати безоплатну правову допомогу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, однак відповідач таке право позивача не забезпечив. Апелянт зауважує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про оскарження позивачем лише частини постанови, що підтверджує адміністративний позов.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду - частково скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 13.12.2017 р. позивач о 13 год. 30 хв., керував транспортним засобом Рута25 з державним номером НОМЕР_1 по вул. Воскресенська, 27, рухаючись за маршрутом автомобільного перевезення «Чернігів - Ріпки».

Інспектором роти № 3 БУПП у м. Чернігові Цибульком А. В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 230528 відносно позивача про порушення останнім вимог п.п. 31.4.7 «є», п.п. 9.2 «б» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову винесено у зв'язку з встановленням відсутності опломбованого вогнегасника, порожньою аптечкою (комплектація транспортного засобу не відповідає вимогам державних стандартів) та тим, що позивач, повертаючи праворуч, не користувався покажчиками повороту.

З огляду на встановлені порушення на позивача накладено штраф у розмірі 680, 00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до абзаців 2, 6 підпункту «є» пункту 31.4.7 розділу 31 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Інші елементи конструкції: відсутні: медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусів, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Згідно п. п. «б» п. 9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі ( ч. 2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери, факт порушення позивачем п. п. «б» п. 9.2 ПДР ним не зафіксовано. Інших належних та допустимих доказів вказаного порушення відповідачем не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, позиція суду першої інстанції щодо доведеності факту порушення позивачем п. п. «б» п. 9.2 ПДР є помилковою, а оскаржувана постанова в цій частині протиправною.

З огляду на що, оскаржувана постанова БР № 230528 від 13.12.2017 р. про притягнення до відповідальності позивача за ч. 2 ст. 122 є протиправною та підлягає скасуванню.

В той же час, як свідчить відеозапис, наявний у салоні транспортного засобу вогнегасник не опломбований, а аптечка є недоукомплектованною, що не заперечується позивачем.

Натомість, позивач наголошує на перевищенні повноважень посадовою особою патрульної поліції в частині перевірки наявності на вогнегаснику пломби та вмісту аптечки.

З данного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з вищепроцитованої ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 121 КУпАП, розглядаються органами національної поліції.

Розділ 31 ПДР забороняє експлуатацію транспортного засобу у разі відсутності медичної аптечки з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, та працездатного вогнегасника на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Згідно п. 2 примітки підпункту «є» пункту 31.4.7 ПДР аптечка, перелік медикаментів якої відповідає ДСТУ 3961-2000 для відповідного типу транспортного засобу, і вогнегасник повинні бути в закріпленому стані у місцях, визначених підприємством-виробником. У разі коли конструкцією транспортного засобу зазначені місця не передбачено, медична аптечка і вогнегасник повинні розташовуватись у легкодоступних місцях.

В розумінні вказаної норми відсутність у аптечці повного переліку медикаментів виключає можливість експлуатації транспортного засобу, що передбачено Розділом 31 ПДР.

Перелік лікарських засобів, які повинні бути у медичних аптечках першої медичної допомоги для пасажирських транспортних засобів з кількістю пасажирів понад 9 осіб, затверджений наказом МОЗ України 07.07.1998 р. № 187.

Факт наявності у транспортному засобі медичної аптечки підтверджується матеріалами справи, в той же час, ця аптечка не укомплектована належним чином.

Щодо працездатності вогнегасника без опломбування колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до пунктів 3.18, 3.19 Правил з пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 р. № 1417, вогнегасники, які експлуатуються, повинні мати, в тому числі, пломби на пристроях ручного пуску.

Використані вогнегасники, а також вогнегасники із зірваними пломбами необхідно негайно направляти на технічне обслуговування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що працездатність вогнегасника підтверджується, в тому числі, наявною на ньому пломбою.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів зауважує, що у відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Порушення вимог безпечної експлуатації транспортного засобу є провокуючим чинником для несприятливих наслідків життю та безпеці пасажирів автомобільного перевізника.

Задоволення ж позовних вимог позивача означатиме офіційне тлумачення правових норм чинного законодавства таким чином аби сприяти автомобільним перевізникам у використанні при перевезеннях пасажирів неопломбованих вогнегасників та неукомплектованих аптечок, що у розумінні верховенства права є неприпустимим.

Доводи апелянта про ненадання останньому інспектором безоплатної первинної правової допомоги як підставу для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не приймає, оскільки факт порушення позивачем підпункту «є» пункту 31.4.7 розділу 31 ПДР підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги частково спростовують позицію суду першої інстанції та в цій частині приймаються колегією суддів в якості належних, а в іншій частині відхиляються.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 БУПП у місті Чернігові Цибулька Андрія Володимировича, третя особа без самостійних іимог на предмет спору на стороні позивача дочірнє підприємство «Пассервіс» відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 230528 від 13 грудня 2017 року в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності на підставі частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 230528 від 13 грудня 2017 року в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності на підставі частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 12.03.2018 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Парінов А.Б.