Справа № 818/2217/17
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 р. Справа №818/2217/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Михайленко О.В.,
представника позивача - Єфіменко Л.І.,
представника третьої особи - Васильченко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/2217/17
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України
третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 відповідно до статті 16, статті 16.2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної із захворюванням, що мало місце у період проходження військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 було залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.06.1957 ОСОБА_1 було звільнено із строкової військової служби.
12.01.2011 під час первинного огляду органами МСЕК позивача було визнано інвалідом III групи внаслідок загального захворювання.
16 серпня 2013 року під час повторного огляду, згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_1 було визнано інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби.
26 лютого 2016 року на підставі висновку медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби.
Вважаючи, що на нього у зв`язку з цим, як на військовослужбовця, який став інвалідом внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби поширюються соціальні гарантії, передбачені Законом України № 2011-XII від 20 грудня 1991 року (із змінами та доповненнями) «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», (далі по тексту - Закон № 2011-XII), позивач звернувся до уповноважених органів з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до ст.16 Закону № 2011-XII.
13 жовтня 2017 року Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було складено протокол №108, затверджений 18 жовтня 2017 року Міністром оборони України, яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку тим, що інвалідність внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби, встановлена понад 3-х місячний строк після звільнення з військової служби.
Позивач вважає такі дії Міністерства оборони України неправомірними з огляду на наступне.
Оскільки ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності з 16 березня 2013 року, тому він має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовці військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.
Частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяно військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
На переконання позивача, такими неправомірними діями відповідача порушено право позивача на соціальний захист, як військовослужбовця, який внаслідок захворювання отриманого в період проходження військової служби став інвалідом II групи.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У письмовому відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки із лав Збройних Сил він був звільнений у 1957 році, а інвалідність йому було встановлено у 2013 році з підстав захворювання, отриманого в період проходження військової служби, тобто після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби.
В обґрунтування вказаної вище позиції представник відповідача посилається на п.6 ст. 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на день встановлення позивачу інвалідності) та підпункт 4 п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008, відповідно до яких одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.
Представник третьої особи у судовому засіданні зазначив, що прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги або відмови та визначення її розміру не належить до компетенції Сумського обласного військового комісаріату, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.
Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13.06.1957 ОСОБА_1 було звільнено із строкової військової служби.
16 серпня 2013 року під час повторного огляду, згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_1 було визнано інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 30.08.2013 Серії 10ААВ № 591093 (а.с. 10).
26 лютого 2016 року на підставі висновку медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 29.02.2016 Серії 12ААА № 154847 (а.с. 11).
09.02.2017 позивач звернувся до Охтирського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності через захворювання, отримане в період проходження військової служби (зворотній бік а.с. 58).
Листом від 09.02.2017 № 208 військовий комісар Охтирського об`єднаного міського військового комісаріату подав документи ОСОБА_1 для виплати одноразової грошової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 58).
Листом від 11.02.2017 № 11/443 ТВП військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що ОСОБА_1 не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що інвалідність була встановлена понад трьохмісячний термін після звільнення зі служби, та просив дану інформацію довести до заявника (а.с. 59).
15.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до Охтирського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою, в якій підтвердив, що йому було роз`яснено умови виплати одноразової грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, а також те, що він не має права на виплату. У вказаній заяві ОСОБА_1 вимагав, щоб його документи було направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для прийняття рішення згідно діючого законодавства (а.с. 60).
Листом від 16.08.2017 № 1302 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно подав документи ОСОБА_1 для виплати одноразової грошової допомоги до Сумського обласного військового комісаріату (а.с. 61).
Листом від 01.09.2017 № 1/1814 військовий комісар Сумського обласного військового комісаріату подав документи ОСОБА_1 для виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України (а.с. 62).
Згідно із витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.10.2017 № 108 розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, а саме:
"49. Рядовому в запасі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), якого 13.06.1957 звільнено зі строкової військової служби та 12.01.2011 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок загального захворювання (довідка МСЕК серія 10 ААА № 219859 від 22.02.2011), 16.03.2013 під час повторного огляду органами МСЕК - інвалідом III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження військової служби (довідка МСЕК серія 10 ААВ № 591093 від 30.08.2013), та 26.02.2016 - інвалідом II групи внаслідок цієї ж причини довідка МСЕК серія 12 ААА № 154847 від 29.02.2016).
Згідно з частиною 6 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, у редакції, яка діяла на час первинного встановлення заявнику інвалідності, а також підпункту 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) і інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.
ОСОБА_1 , інвалідність встановлено понад 3-х місячний строк після звільнення зі служби.
Крім цього, зміна групи інвалідності у ОСОБА_1 відбулася понад дворічний термін, що згідно з частиною четвертою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 № 975, не дає підстав для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності" (зворотній бік а.с. 63).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які перебувають на службі у Збройних Силах України та інших військових формувань, а також членів їх сімей.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні відносини між сторонами в справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), що були чинними на день виникнення таких відносин.
Згідно приписів статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" від 03.11.2006 року № 328-V (набрав чинності з 01.01.2007 року) були внесені зміни до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", зокрема стаття 16 була викладена у новій редакції та доповнено частиною 2.
Нововведеною нормою передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (в редакції, чинній на момент призначення позивачу ІІ групи інвалідності) визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Разом з тим, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (в редакції, чинній на день подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги) (далі - Порядок № 975) встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Тобто, одноразова грошова допомога повинна призначатися і виплачуватися в порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Згідно частини 6 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.
Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності визначались постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008.
Згідно із підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 499 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.
Виходячи із буквального тлумачення статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд дійшов висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовців виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержання каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 справа № 21-135а15.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу встановлена інвалідність ІІІ групи 16.08.2013, тобто після звільнення з військової служби, при цьому інвалідність пов`язана з захворюванням, отриманим внаслідок проходження позивачем військової служби.
Отже, позивачу встановлено інвалідність, яка сталася після 01 січня 2007 року внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, тобто після набрання чинності нової редакції ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому позивач має право на отримання грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, відповідач неправомірно відмовив позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги, отже позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підлягають задоволенню.
Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.
Отже, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити ОСОБА_1 відповідно до статті 16, статті 16.2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу, внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної із захворюванням, що мало місце у період проходження військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року з огляду на наступне.
За приписами частини шостої статті 16-3 Закону № 2011-XII (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою до відповідача), одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Пунктом 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (в редакції, чинній на момент призначення позивачу ІІ групи інвалідності) визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (в редакції, чинній на день подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги) (далі - Порядок № 975) встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Тобто, як вже було встановлено судом, одноразова грошова допомога повинна призначатися і виплачуватися в порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
З матеріалів справи судом встановлено, що вперше ОСОБА_1 було призначено ІІІ групу інвалідності, пов`язану із захворюванням, отриманим в період проходження військової служби, 16.08.2013, отже саме тоді у позивача виникло право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, а не 26.02.2016 під час повторного огляду МСЕК, коли було призначено ІІ групу інвалідності, як помилково вважає позивач.
Дія постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 не поширюється на позивача, оскільки набрала чинності 24.01.2014, тобто після встановлення позивачу третьої групи інвалідності.
Отже, підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної із захворюванням, що мало місце у період проходження військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року, відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складено та підписано 09.03.2018.