Справа № 396/1959/17(2-а/396/57/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2018 рокусправа № 396/1959/17(2-а/396/57/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Кругового О.О.

судді: Шлай А.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Інспектора 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Гуленка Сергія Петровича

на постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Шепетько В.І.), ухвалену у відритому судовому засіданні о 10 годині 58 хвилин в м. Новоукраїнський районний суд Кіровоградській області, за позовом ОСОБА_3 до Інспектора 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Гуленка Сергія Петровича про визнання протиправною та скасування постанови -

в с т а н о в и в :

28 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №499106 від 28.10.2017 року відносно гр.. ОСОБА_3 по ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнятою із порушенням порядку її розгляду, оскільки під час розгляду справи відповідачем порушено право позивача на правову допомогу.

Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №499106 від 28.10.2017 року відносно гр.. ОСОБА_3 по ч. 1 ст. 126 КУпАП, та її скасовано як незаконну.

Не погодившись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем допущено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, за вказане правопорушення до позивача було правомірно застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відтак, на думку відповідача, підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 жовтня 2017 року відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №499106, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, 28 жовтня 2017 року ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 в м. Кропивницький, порушив пп. (8) 30.2 ПДР, а при перевірці документів виявилось, що позивач не мав при собі реєстраційного посвідчення на транспортний засіб, що є порушенням пп. 2.1 «б» ПДР України.

Вважаючи постанову серії АР №499106 від 28 жовтня 2017 року протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та порушено право позивача на правову допомогу, позивач на думку суду не повинен доводити свою невинуватість, тягар доказування повністю покладається на орган, яки розглядає справу. Також, суд на підставі пояснень свідків дійшов висновку, що позивач не керував транспортним засобом, а тому не міг вчинити адміністративного правопорушення.

Також, як вбачається з матеріалів справи 17 січня 2018 року за наслідками розгляду справи про оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності судом було прийнято судове рішення у вигляді постанови суду, із проголошенням в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що форма судового рішення суду першої у даній справі як і порядок його проголошення не відповідають приписам КАС України.

Так, особливості розгляду окремих категорій справі, зокрема, з приводу оскарження рішень дій та бездіяльності органів у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 241 КАС України, судовий розгляд в судах першої інстанції завершується прийняттям судового рішення.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм права, суд апеляційної інстанції зазначає, що за наслідками розгляду справи по суті позовних вимог суд першої інстанції відповідно до КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) має право примати судові акти виключно у формі Рішень, в свою чергу в окремих категоріях справ, зокрема щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності органів у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду не допускається, судове рішення приймається та проголошується виключно у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 317 КАС України, порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування рішення суду незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відтак, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено вимоги процесуального права визначені ст. 271, 241 КАС України, суд апеляційної скарги вважає за необхідне постанову скасувати із прийняттям нової постанови.

Вирішуючи спір між сторонами суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 1 ст.126 КУпАП.

Згідно із пп. 2.1 "б" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за керування транспортним засобом без наявності при собі реєстраційного документу на транспортний засіб.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, у відповідності до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в матеріалах справи наявний відеозапис з місця події (а.с. 18), який було досліджено судом апеляційної інстанції.

Із зазначеного відеозапису видно, що після зупинки позивача за порушення пп. (8) 30.2 ПДР України - закриття державного номеру транспортного засобу стороннім предметом, співробітником поліції було з'ясовано, що ОСОБА_3 під час керування автомобілем не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб.

Відповідно до відеозапису, після зупинки автомобілю позивач ОСОБА_3 знаходився на місці водія, на вимогу співробітників поліції саме він пред'явив посвідчення водія та страховий поліс, пояснив, що він керував транспортним засобом, однак автомобіль належить його батькові.

Згідно відеоматеріалів, позивач жодного разу не зазначив співробітникам поліції про те, що автомобілем керувала будь-яка інша особа. Протягом всього часу розгляду адміністративної справи, жодна інша особа крім позивача та пасажира автомобіля до транспортного засобу не підходила, та про себе як водія не заявляла.

Відтак, враховуючи те, що адміністративне порушення, допущене позивачем, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеоматеріалами з місця події, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідає вимогам Закону, та підстави для її скасування - відсутні.

Також, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що встановлені судом як доведені обставини, стосовно того, що автомобілем керувала інша особа, а не позивач, не відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо доводів позивача з приводу не забезпечення йому права на правову допомогу, суд зазначає, наступне.

У відповідності до приписів ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, ст. 268 КУпАП передбачає, що особа може скористатись правом залучення адвоката або іншого фахівця в галузі права для надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Як вбачається з відеозапису позивач своїм правом залучення фахівця в галузі права в якості захисника не скористався.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не спростовано правомірність прийнятої у відношенні нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, в свою чергу, відповідачем правомірно в порядку та в межах повноважень визначених Законом та Конституцією України, на підставі об'єктивно встановлених обставин справи, прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ПДР та обґрунтовано накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення визначене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У зв'язку із зазначеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3

Керуючись ст. 286, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Інспектора 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Гуленка Сергія Петровича - задовольнити.

Постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року у справі №396/1959/17 (2а/396/4/18) - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 05 березня 2018 року та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук