Справа № 264/360/18
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/360/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., при секретарі Конівченко Ю.А., розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Азамат Тетяни Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що на підставі постанови від 12.01.2018 року інспектора Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Азаат Т.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП на нього було накладено штраф у розмірі 255 грн. Згідно із зазначеною постановою він 12.01.2018 року о 06-35 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 (АЗС «ВОГ») в Кальміуському районі м. Маріуполя, повертаючи ліворуч, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), а саме перетнув її, чим порушив Розділ 34 п.1.1 додаток 2 ПДР України. Із цією постановою він не згодний, оскільки вказаного в постанові правопорушення він не скоював, докази його вини відсутні. При виїзді з заправки він скористався встановленим на виїзді з заправки дорожнім знаком 2.1 ПДР України. Просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №878683 від 12.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а провадження по справі закрити.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення, в яких просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги не визнає та в підтвердження вини правопорушника надав диск з відеофіксацією правопорушення, вчиненого 12 січня 2018 року.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та в судове засідання не з'явилися, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії АР №878683 від 12.01.2018 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Азамат Т.С. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, встановлено що 12.01.2018 року о 06-35 годині, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 (АЗС «ВОГ») в Кальміуському районі м. Маріуполя, повертаючи ліворуч, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), а саме перетнув її, чим порушив Розділ 34 п.1.1 додаток 2 ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказано, що останній порушив розділ 34 п.1.1 Правил дорожнього руху України.

Дорожня розмітка 1.1 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач заперечує проти вказаних у постанові обставинах скоєння правопорушення, вказує, що при виїзді з АЗС він скористався дорожнім знаком 2.1, який мається біля АЗС, про що надав фотокартки. Знак 2.1 передбачає, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Пояснення інших свідків, які б підтвердили факт порушення позивачем ПДР відсутні.

До суду відповідачем були надані відеоматеріали, які не підтверджують обставини виявленого правопорушення, тому надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об'єктивної можливості не має.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлені не були, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення, тому суд позбавлений можливості дослідити будь-які фактичні докази у справі, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки відповідачем вони не надані.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.І КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Азамат Тетяни Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 878683 від 12.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ст. 122 ч.1 КУпАП, винесену інспектором Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Азамат Тетяною Сергіївною, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко