Справа № 820/4812/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 р., м. Харків Справа № 820/4812/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковська А.П.

представника відповідача Сич Д.М.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 (суддя Шевченко О.В., 61004, м. Харків, вул. Мар'їнська, 18-Б-3, повний текст складено 12.12.17) по справі № 820/4812/17

за позовом ОСОБА_3

до Державної фіскальної служби України третя особа Сумська митниця ДФС

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ДФС України №182-дс від 20.09.2017р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого начальнику митного поста «Конотоп» ОСОБА_3 за неналежне виконання службових обов'язків з координації діяльності підпорядкованого підрозділу оголошено догану.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначав, що оскаржуваний наказ є немотивованим, оскільки викладені у ньому причини притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності мають формальний характер, в наказі не наведено жодних конкретних фактів неналежного виконання позивачем службових обов'язків; з аналізу спірного наказу неможливо встановити, які саме порушення службової дисципліни вчинені позивачем, не зрозуміло коли вони вчинені; посилання в наказі на конкретні статті діючого законодавства не вказують на порушення трудової дисципліни саме ОСОБА_3, що свідчить про упередженість до позивача, оскільки начальник митного поста «Конотоп» здійснює загальне керівництво митного посту, в той час як функцію безпосереднього здійснення митного оформлення, під час якого були допущені порушення здійснюють працівники відділу митного оформлення митного поста «Конотоп», саме в діях цих осіб, а не позивача, є склад дисциплінарного проступку, і на них повинно бути накладене стягнення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, третя особа - Сумська митниця ДФС про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Наказом ДФС України №1280-о від 07.11.2014 року ОСОБА_3 призначено на посаду начальника митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС.

На виконання наказу ДФС України від 27.04.2017р. №321 «Про проведення комплексної перевірки» з 10.05.2017р. по 26.05.2017р. робочої групою проведено комплексну перевірку стану організації роботи Сумської митниці ДФС з окремих питань діяльності, за результатами якої складено Акт про результати комплексної перевірки Сумської митниці ДФС від 26.05.2017р. №784/99-99-06-01-01-21, в якому, серед іншого, зазначено, що на митному пості «Конотоп» Сумської митниці ДФС виявлені недоліки та порушення при організації митного контролю й митного оформлення товарів, транспортних засобів та з інших питань.

Наказом ДФС України №441 від 16.05.2016р. відповідно до положень ст.69 Закону України «Про державну службу» утворено Дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ ДФС України та затверджено її склад та Положення про Дисциплінарну комісію, яке визначає загальні засади діяльності Дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ ДФС України, пунктом 1.2 якого визначено, що комісія утворена на підставі статті 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження стосовно державних службовців органів доходів і зборів, посади яких віднесено до номенклатури Голови ДФС, з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Позивачем, після отримання доповідної записки «Про результати комплексної перевірки Сумської митниці ДФС» від 16.06.2017р. №906/99-99-06-01-21 на ім'я в.о. Голови ДФС України 29.06.2017р. були наданні письмові пояснення щодо виявлених за результатами комплексної перевірки порушень.

За результатами розгляду Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС України дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_3 було прийняте рішення підготувати в.о. Голови ДФС пропозицію комісії застосувати до останнього дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

11.09.2017р. Головою Дисциплінарної комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС України на ім'я в.о. Голови ДФС України направлене подання про результати розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_3, яким повідомлено, що комісією вирішено, враховуючи вагомі та значні порушення, рекомендувати на підставі ст.ст. 65, 66 Закону України «Про державну службу» застосувати до начальника митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону.

Наказом в.о. Голови ДФС України від 20.09.2017р. №182-дс на підставі статей 65, 66 та 77 Закону України «Про державну службу» начальнику митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС ОСОБА_3 оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків з координації діяльності підпорядкованого підрозділу, що призвело до недотримання вимог п.2 ст.69 Митного кодексу України, Закону України «Про митний тариф України», статті 3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012р., п.п. 4.5.5 п.4.5 розділу 4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №631 від 30.05.2012р., тощо.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як керівник митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС допустив неналежне виконання своїх службових обов'язків, що виразилось у неналежному здійснення керівництва та організації роботи поста, не забезпечення контролю за виконанням митним постом окремих положень діючого митного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Правовий статус позивача ОСОБА_3, в тому числі підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності, врегульовано Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, який частково втратив чинність з 01.05.2016 року (далі - Закон №3723-ХІІ), Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ, який набув чинності з 01.05.2016 року (далі - Закон №889-VІІІ) та Митним кодексом України.

Відповідно до ст.5 Закону №3723-ХІІ, державний службовець повинен сумлінно виконувати свої службові обов'язки, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування, не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Згідно ст.17 цього Закону, громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону №3723-ХІІ, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Частина 1 ст.14 Закону №3723-ХІІ визначає, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Частина 1 ст.65 Закону №889-VІІІ встановлює, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Так, відповідно до ч.2 ст.65 цього Закону, дисциплінарними проступками, зокрема, є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; та інше.

Перелік дисциплінарних стягнень, наведений у статті 66 Закону № 889-VIII, зокрема, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 вказаного Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 вказаного Закону.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Відповідно до ч.2 ст.73 Закону дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

У статті 74 вищезазначеного Закону містяться гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення. Зокрема, передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він вчинявся, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Відповідно до п. 3 Положення про митний пост «Конотоп» Сумської митниці ДФС України, затвердженого наказом Сумської митниці ДФС №269 від 17.11.2016р. керівництво митним постом здійснює начальник митного поста «Конотоп», який призначається на посаду та звільняється з посади Головою ДФС України за пропозицією начальника митниці.

Підпунктом 3.1 вказаного Положення визначено, що керівництво митним постом включає наступні процедури:

здійснення керівництва діяльності та організація роботи митного поста відповідно до Регламенту митниці та цього Положення;

організація забезпечення контролю в межах компетенції виконання митним постом Конституції України, законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, рішень Колегії ДФС, тощо;

надання обов'язкових до виконання доручень працівникам митного поста з питань, що належать до його функціональних повноважень, контроль за їх виконанням.

З оскаржуваного наказу вбачається, що за результатами перевірки митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС встановлено недоліки та порушення при організації митного контролю й митного оформлення товарів, транспортних засобів та з інших питань.

В оскаржуваному наказі зазначено, що митним постом «Конотоп» Сумської митниці ДФС допускаються помилки під час внесення інформації у модулі «МД-1, М-15, М-16» АСМО «Інспектор». Так, у МД-1 від 13.02.2017р. серія КА №650499 міститься посилання на нормативний документ, що втратив чинність, а саме у полі графи «підстава оформлення» міститься посилання на постанову КМ України №533 від 11.06.2008р. «Про затвердження сплати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів», яка втратила чинність згідно постанови КМ України №1163 від 19.12.2012р.

Позивач, ОСОБА_3, в поясненнях, які надавалися ним після проведення перевірки на ім'я в.о. Голови ДФС України зазначав, що такі порушення дійсно мали місце, особовому складу доведено до відома, щоб у подальшому не допускати зазначених помилок.

Отже, вказане підтверджує наявність недоліків в роботі митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС, які виявлені за наслідками проведення комплексної перевірки.

В Наказі в.о. Голови ДФС України від 20.09.2017р. №182-дс зазначено, що на порушення вимог статті 3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» при митному оформленні лісоматеріалів у митному режимі експорту не подавались сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів (ДП «Середино-Будський лісгосп» - МД №805191002/2016/003865 від 26.10.2016р., ТОВ «Лесцентр» - МД від 20.12.2016р. №805200001/2016/001234, 001227, від 17.11.2016р. №805200001/2016/000920, від 03.11.2016р. №805200001/2016/000808).

Щодо вказаного порушення, яке полягає у тому, що сертифікати про походження лісоматеріалів зазначені в графі 44 митних декларацій, проте до МД не підкріплені їх електронні скановані копії, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень ст. 3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб'єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2 1 цього Закону, допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Митні органи України здійснюють митне оформлення експорту лісо- та пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2 1 цього Закону, за умови подання експортером разом з іншими необхідними документами сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів. Після митного оформлення товарів копія сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів вилучається і зберігається митницею разом з іншими документами, що стосуються цієї експортної операції.

Згідно підпункту 4.5.7 п. 4.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Мінфіну № 631 від 30.05.2012р. передбачено, що при здійсненні митного оформлення МД виконується перевірка дотримання встановлених до задекларованих товарів заходів нетарифного регулювання (відсутність визначених законодавством заборон щодо переміщення або поміщення у відповідний митний режим задекларованих товарів; наявність відповідних документів, наявність в МД відомостей про відповідні документи або відомостей про відмітки у товаросупровідних документах).

Позивача в своїх доводах зазначає, що відсутність електронної копії сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів при оформленні вказаних МД була обумовлена тим, що згідно листа ДФС від 03.02.2015р. №3327/7/99-99-24-02-02-17 «Про подання документів для митного оформлення товарів» при здійсненні митного оформлення товарів разом з митною декларацією подаються лише рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених МК України, декларація митної вартості.

Проте, слід зазначити, що враховуючи приписи Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» та Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, подання сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів є обов'язковою умовою при подачі митної декларації і подальшого митного оформлення товару.

Факт відсутності електронних копій зазначених сертифікатів при оформленні зазначених вище митних декларацій позивачем не заперечується, підкріплені до МД сертифікати були тільки під час проведення комплексної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що МД №805191002/2016/003865, яка була подана до митного органу ДП «Середино-Будський лісгосп», подавалася до відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Хутір Михайлівський», про що свідчить Класифікатор ДФС, митниць ДФС, їх структурних підрозділів, спеціалізованих департаментів і органів ДФС з питань державної митної справи, затверджений Наказом ДФС від 23.02.2016р. №154, а отже не може свідчити про порушення правил оформлення МД митним постом «Конотоп» Сумської митниці ДФС.

Щодо доводів оскаржуваного наказу, що в порушення Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012р., у деклараціях митної вартості не зазначаються відомості про документи, що використовувались для визначення митної вартості за обраним декларантом методом (МД від 18.10.2016р. №80520000/2016/000620), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до розділу 3 Правил заповнення декларації митної вартості в графі 4 зазначаються код згідно з класифікатором документів, номер, дата укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), у тому числі змін до нього (за наявності), або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), рахунків-фактур (інвойсів), виставлених продавцем покупцеві, або рахунків-проформ та інших документів, що підтверджують відомості про заявлену митну вартість. Відомості зазначаються в порядку, встановленому для заповнення графи 44 митної декларації при декларуванні товарів у митний режим імпорту.

Згідно п.4.4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті МД якщо МД не містить усіх відомостей або подана без рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару та у випадках, встановлених Кодексом, ДМВ.

Так, з матеріалів справи вбачається, що під час проведення комплексної перевірки було встановлено, що у МД №80520000/2016/000620 від 18.10.2016р. декларантом не подано скановані копії договору поставки та МД країни відправлення, проте рішення про відмову у митному оформленні прийнято не було.

Позивач, ОСОБА_3, в своїх доводах зауважував, що відомості про документи, які використовувались для визначення митної вартості за обраним декларантом методом, зазначені у журналі проведення відповідних консультацій щодо визначення митної вартості з суб'єктами ЗЕД, відповідно у декларації митної вартості зазначено, що така консультація проводилась, отже порушень не було, а якби воно і мало місце, то цей недолік був би не суттєвим і не міг би бути підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Проте, колегія суддів зазначає, що належних та допустимих доказів про відсутність вказаних порушень матеріали справи не містять та позивачем не надано як при наданні пояснень після проведення комплексної перевірки так і під час судового розгляду справи. Крім того, позивач навіть в позовній заяві допускає їх наявність, при цьому вказуючи на їх малозначність.

Щодо доводів оскаржуваного наказу, що митним постом «Конотоп» Сумської митниці ДФС не забезпечено належного контролю за класифікацією товарів, що свідчить про невиконання п.п. 4.5.5 п.4.5 розділу 4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №631 від 30.05.2012р., пункту 2 ст.69 Митного кодексу України, Закону України «Про митний тариф України», а саме не забезпечення контролю за правильністю визначення коду товару «запасні частини для виробничого обладнання» згідно з УКТЗЕД, що ввезені ТФ «Барко» у формі ТОВ за МД від 23.12.2016р. №805200001/2016/001271, призвело до різниці митних платежів у сумі 35,1 тис. грн, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 69 МК України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Підпунктом 4.5.5 п.4.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Мінфіну № 631 від 30.05.2012р. передбачено, що при здійсненні митного оформлення МД виконується перевірка правильності класифікації товарів.

Згідно ст.1 Закону України «Про Митний тариф України» митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 23.05.2017р. №114 ТФ у формі ТОВ «Барко» повідомила позивача, що внаслідок самостійної перевірки митної декларації 805200001/2016/001271 виявлено факт невірної класифікації товару «універсальний навантажувач з вилковим захватом та телескопічною стрілкою «MANITOU», модель МТ 732» за кодом УКТ ЗЕД (ставка мита 0%), тоді як даний товар необхідно класифікувати за кодом (ставка мита 5%). 30 червня 2017 року вказаним підприємством були перераховані недоплачені кошти на рахунок Сумської митниці ДФС.

Таким чином, незабезпечення посадовими особами митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС контролю за правильністю визначення коду товару за МД 805200001/2016/001271 призвело до різниці митних платежів в сумі 31,1 тис. грн.

В своїх доводах позивач, ОСОБА_3, зазначав, що за вказаною МД дійсно було не вірно визначено код товару згідно УКТ ЗЕД, проте порушення були виявлені до проведення комплексної перевірки, що не було враховано перевіряючими.

Проте, колегія суддів аналізуючи матеріали справи та наведені нормативно-правові акти вважає, вказане порушення було виявлене під час проведення перевірки, чи самими декларантом, який направив на адресу митного поста «Конотоп» відповідного листа, жодним чином не знімає відповідальності з посадових осіб митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС за відсутність належного контролю за правильністю класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, поданих до митного оформлення за МД від 23.12.2016р. №805200001/2016/001271.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи в сукупності з доводоми, які були підставою для винесення оскаржуваного наказу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні порушення знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи, таким чином відповідачем правомірно притягнуто начальника митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисцилінарну відповідальність у вигляді догани, що є співрозмірним з вчиненим ним адміністративним проступком.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 року по справі № 820/4812/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 по справі № 820/4812/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.О. Бондар В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 12.03.18.