Справа № 826/15844/17
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

12 березня 2018 року № 826/15844/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 )

до Генерального штабу Збройних Сил України в особі фінансового управління

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Генерального штабу Збройних Сил України щодо включення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано одноразову грошову допомогу у разі звільнення;

- зобов`язати виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 25 календарних років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням раніше виплаченої суми, а саме доплатити 88 159,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, відповідач безпідставно не включив до розміру грошової допомоги при звільненні позивача щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».

Відповідач подав заперечення на позов, у якому вказав на те, що законодавством чітко встановлено порядок нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні, винагорода, отримана позивачем на підставі вказаної постанови Кабінету Міністрів України, носить тимчасовий характер і не враховується при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні. Відтак, вважає, що підстави для здійснення позивачу перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністра оборони України від 11.07.2017 №467 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.08.2014 №149 з 04.08.2017 позивача виключено зі списків особового складу відповідача та усіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Києво-Святошинського районного військового комісаріату Київської області.

Зокрема встановлено, що вислуга років позивача у Збройних Силах України становить: календарна 31 рік, пільгова 31 рік 03 місяці, загальна - 32 роки 2 місяці.

Поміж іншого, наказано виплатити позивачу премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 380% посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260, щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 27.04.2016 №44 з 01 по 01.08.2017.

Також наказано виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 17.07.1992 №393 за 31 повний календарний рік.

Відповідно до листа фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 03.11.2017 № 305/1576, адресованого адвокату позивача ОСОБА_2 , одноразова грошова допомога в сумі 146 932,25 грн. нарахована позивачу при звільненні згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 з урахуванням наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 04.08.2017 №149, виходячи з таких складових його місячного грошового забезпечення:

- оклад за військовим званням 135,00 грн.,

- посадовий оклад 1 520,00 грн.,

- надбавка за вислугу років (40%) - 662,00 грн.,

- надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) 1 158,00 грн.,

- надбавка за роботу за допуск до державної таємниці (15%) - 228,00 грн.,

- премія (380%) 5 776,00 грн.

(всього 9 479,50 грн. х 31 календарний рік служби х 50% розміру грошової допомоги = 146932,25 грн. одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби).

Водночас зазначено про відсутність підстав для включення розміру щомісячної грошової додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснено обчислення одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

При цьому згідно з грошовим атестатом позивача серії ЗУ №355191 до структури його щомісячного грошового забезпечення на посаді заступника начальника відділу входили такі види:

- оклад за військовим званням;

- посадовий оклад,

- надбавка за вислугу років,

- щомісячні додаткові виплати: надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, премія, щомісячна додаткова грошова допомога.

Не погоджуючись із тим, що при розрахунку грошової допомоги при звільненні з військової служби до складу грошового забезпечення позивача не включено одноразову грошову допомогу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком (за наявності вислуги 10 років і більше), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача звільнено з військової служби на підставі пункту «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). На момент звільнення позивача його календарна вислуга років складає 31 рік, відтак відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 закріплено питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої вказаної постанови, установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

З наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.08.2017 №149 вбачається, що щомісячна додаткова грошова винагорода позивача становила 60% місячного забезпечення.

Відтак, відповідачем додаткову грошову винагороду в розмірі, передбаченому постановою Кабінетом Міністрів України від 22.09.2010 №889, до складу грошового забезпечення, з якого обчислено одноразову грошову допомогу позивачу, не включено, розмір цієї допомоги обчислено, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за роботу з таємними документами, надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії - без урахування положень частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідач у письмових запереченнях проти позову посилається на Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністра оборони від 24.10.2016 №550, відповідно до пункту 1 якої ця Інструкція визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Згідно з приписами пункту 2.2 Інструкції виплата винагороди здійснюється в таких розмірах на місяць військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 2.1 цього пункту):

- з 01 квітня 2013 року - до 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

- з 01 вересня 2013 року - до 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

- з 01 січня 2014 року - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Пунктом 5 Інструкції визначено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Пунктом 8 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Указана Інструкція затверджена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», пунктом 1 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 2 указаної постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Абзацом 5 пункту 3 цієї постанови Кабінету Міністрів України затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, 33.

Додатком 25 до цієї постанови Кабінету Міністрів України визначено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, до якого не включена щомісячна додаткова грошова винагорода.

Водночас відповідач посилається на пункт 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил та деяким іншим особам, затверджену наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260, який передбачає, що військовослужбовцям, які звільняються, зокрема, за станом здоров`я, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

Проте суд не приймає до уваги зазначені доводи відповідача, оскільки виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, дійшов висновку, що при визначенні розміру одноразової грошової допомоги застосуванню підлягає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не підзаконні акти, зокрема вищевказані інструкції, затверджені наказами Міністра оборони України, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною четвертою статті 9 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його повноважень.

Наведене узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 27.07.2016 №К/800/35596/16 та в постановах Верховного Суду України від 20.20.2015 №21-2942а15, №559/3342/14-а.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідач при нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги при звільненні діяв необґрунтовано з помилковим розумінням норм чинного законодавства що є підставою для визнання таких його дій протиправними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 25 календарних років з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням раніше виплаченої суми, а саме доплатити 88 159,35 грн., то суд вважає, що з метою поновлення порушеного права на отримання цієї допомоги в установленому розмірі, достатнім буде задоволення судом цієї позовної вимоги шляхом зобов`язання відповідача виплатити позивачу згадану допомогу з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням раніше виплаченої суми 146 932,25 грн.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Генерального штабу Збройних Сил України в особі фінансового управління щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.

Зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України в особі фінансового управління виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 з урахуванням раніше виплаченої суми виплаченої суми 146 932,25 грн.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 292- 297 цього Кодексу.
Суддя О.О. Власенкова