Справа № 803/163/18
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року ЛуцькСправа № 803/163/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною щодо відмови у встановленні їй статусу "члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни" та видачі посвідчення з відповідним написом, зобов'язання встановити такий статус та видати відповідне посвідчення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_2, який був інвалідом 2 групи, брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та мав пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, згідно посвідчення серії Б НОМЕР_1. В грудні 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про встановлення статусу "члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни" та видачу посвідчення з відповідним записом. 03 січня 2017 року за вихідним №15 листом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області позивачу було відмовлено у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх смоціального захисту", з посиланням на те, що вказаний Закон поширюється тільки на членів сім'ї військовослужбовців, вказаних у ст.6 та 7 зазначеного Закону, які померли внаслідок захворювання, одержанного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує законні права щодо встановлення статусу члена сім'ї померлого ветерана та видачу посвідчення, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області щодо відмови у наданні статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерани війни протиправною, зобов'язати відповідача надати статус та видати посвідчення члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни.

У відзиві на адміністративний позов відповідач просить в задоволенні позову відмовити та вказує на те, що позивачем не було надано доказів того, що отримане захворювання в результаті чого ОСОБА_2 став інвалідом 2 групи та що стало причиною смерті останього, було пов'язане з виконанням обов'язків військової служби в контексті статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" під час воєнних дій та конфліктів, а тому він не є ветераном війни у розумінні зазначеної статті.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши докази та письмові пояснення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до довідки Управління державної пожежної охорони Управління МВС України у Волинській області №10/5-1827 від 22 грудня 1998 року, довідки УМВС України у Волинській області №17016 від 14 травня 2014 року та витягу з трудової книжки, ОСОБА_2 з 27 грудня 1986 року по 01 серпня 1998 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

З довідки №9/3/1772 від 09 липня 2012 року, виданої Головним територіальним управлінням МНС України у Київській області - ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходився в 30-и кілометровій зоні відчуження. Згідно карток обліку робочого часу ОСОБА_2 знаходився на вахтах постійно, без виїзду, у період: з 20 квітня 1989 року по 20 травня 1989 року (31 день), з 25 червня 1989 року по 21 липня 1989 року (27 днів), 20 серпня 1989 року по 20 вересня 1989 року (32 дні). Несення служби було організовано по 8 годин щоденно в складі 3-го караулу 16-ї самостійної державної пожежної частини (м. Чорнобиль), інший час - відпочинок з перебуванням у м. Чорнобиль.

Довідкою №138 від 23 серпня 2012 року про заробітну плату в зоні відчуження, виданою Державною пожежно-рятувальною частиною територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Волинській області підтверджується факт перебування та участі ОСОБА_2 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на посаді командира відділення - водія СВПЧ - 5.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0058723 від 03 квітня 2014 року, ОСОБА_2 було надано другу групу інвалідності та визначено причину - захворювання, пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інвалідність встановлена на строк - довічно.

У відповідності до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чонобильської катастрофи серії А НОМЕР_2 та тимчасової вкладки до посвідчення №392 від 03 квітня 2014 року - ОСОБА_2 був віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Управлінням праці та соціального захисту Володимир-Волинського виконавчого комітету 04 квітня 2014 року за НОМЕР_1 ОСОБА_2 було видане посвідчення інваліда війни, пред'явник якого мав пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер.

В грудні 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про встановлення статусу "члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни" та видачу посвідчення з відповідним записом.

03 січня 2017 року за вихідним №15 листом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області позивачу було відмовлено у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх смоціального захисту", з посиланням на те, що вказаний Закон поширюється тільки на членів сім'ї військовослужбовців, вказаних у ст.6 та 7 зазначеного Закону, які померли внаслідок захворювання, одержанного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Дії відповідача про відмову у встановлені статусу "члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни" та видачу посвідчення з відповідним записом суд вважає протиправними з огляду на наступне.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №3551-XII, закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 7 Закону, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами, а згідно з пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 1 статті 10 положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" поширюється на: сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

З аналізу абзацу 1 пункту 1 статті 10 вказаного Закону можна зробити висновок, що суб'єктом даного абзацу пункту 1 статті 10 є сім'ї: військовослужбовців; партизанів; підпільників; учасників бойових дій на території інших держав; прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 Закону, тобто за життя вони мали статус учасника бойових дій чи інваліда війни.

До членів сімей загиблих (тих які пропали безвісті) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених в пункті 1 статті 10 Закону, належать, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Статус сім'ям цих осіб надається у разі загибелі (смерті) внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків).

Згідно з експертним висновком від 26 лютого 2015 року №17248, складеним Львівською регіональною міжвідомчою експертизою (по встановленню причин зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС), експертна комісія на засіданні №3 від 26 лютого 2015 року розглянула звернення ОСОБА_1 з приводу смерті ОСОБА_2 і надану, згідно Переліку, та зареєстровану ЛРМЕК 23 лютого 2015 року документацію померлого ОСОБА_2 на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначено діагноз ІХС дифузний коронарокардіосклероз. Сформований висновок: захворювання, яке призвело до смерті, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302.

Відповідно до пункту 4 зазначеного Положення, особам на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім'ї загиблого".

Згідно пункту 7 цього Положення, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 (свідоцтво про укладення шлюбу №379017).

Враховуючи, що за життя ОСОБА_2 мав статус інваліда війни, що підтверджено посвідченням серії Б НОМЕР_1, ОСОБА_1, як його дружина має право на отримання посвідчення з написом "Посвідчення члена сім'ї загиблого".

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, визнає протиправними дії Управління праці і соціального захисту виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу та видачі "Посвідчення члена сім'ї загиблого" та зобов'язує відповідача встановити зазначений статус та видати "Посвідчення члена сім'ї загиблого".

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 7 зазначеної статті Кодексу, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

20 лютого 2018 року представником позивача направлене клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат у сумі 1700 грн.

Відповідно до частини 9 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Про те зазначені копії доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, представником позивача не були направлені відповідачу, а тому суд не бере до уваги відповідні докази, оскільки відсутнє підтвердження надсилання їх копій відповідачу та відмовляє у стягненні судових витрат.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління праці і соціального захисту виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу та видачі "Посвідчення члена сім'ї загиблого".

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області встановити статус та видати ОСОБА_1 "Посвідчення члена сім'ї загиблого".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук