Справа № 823/1390/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1390/17 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Сорочка Є.О.

за участю секретаря с/з: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року, що прийнята у місті Черкаси, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач) від 29.08.2017:

№307-13, яким позивачу визначено зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 25000,00 грн.;

№308-13, яким позивачу визначено зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 20833,33 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який зареєстрований 31.01.2018 за вх. № 3968, в якому позивач зазначає, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, позивач ОСОБА_3 з 09.03.2016 являється власником автомобіля марки BMW X6, державний номерний знак НОМЕР_1.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Черкаській області на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та пп. 267.6.2 п. 267.6 ст.267 Податкового кодексу України було прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.08.2017 №307-13, яким позивачу визначено зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 25000,00 грн. та від 29.08.2017 №308-13, яким позивачу визначено зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 20833,33 грн.

Позивач не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.14р., яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Положення пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (у редакції до внесення змін згідно із Законом № 909-VIII) визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до пп.пп. 267.6.1. та 267.6.2. п. 267.6. ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року); щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно з пп. 267.6.5. п. 267.6. ст. 267 Податкового кодексу України, у разі переходу права власності на об'єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об'єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об'єкт; контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до пп. 267.6.6. п. 267.6. ст. 267 Податкового кодексу України, за об'єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Згідно з пп. 267.7.1. п. 267.7. ст. 267 Податкового кодексу України, податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Так, у відповідності до п. 8.3. ст. 8 Податкового кодексу України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до пп.пп. 12.3.1., 12.3.2. п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Згідно пп. 12.3.4. п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

В силу п.12.5 ст.12 Податкового кодексу України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Таким чином, транспортний податок є місцевим податком, що встановлюється за рішенням сільських, селищних, міських рад.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909-VIII від 24.12.2015 (далі по тексту - Закон № 909-VIII від 24.12.2015) було внесено зміни до ст. 267 в частині об'єкту оподаткування транспортним податком, при цьому ставка транспортного податку змінена не була.

У зв'язку з цим, пп. 267.2.1. п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України було викладено у наступній редакції: «об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року».

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Так, рішенням Черкаської міської ради від 25.06.2015 № 2-1312 «Про затвердження Положень та встановлення місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», оприлюдненим в інформаційному віснику Черкаської міської ради «Місто» № 5 від 30.06.2015 та на офіційному сайті Черкаської міської ради, було затверджено, зокрема, Положення про транспортний податок на території міста Черкаси для легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років та середня вартість яких становить 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль.

Між тим, 28 січня 2016 року Черкаська міська рада прийняла рішення від 28.01.2016 № 2-136 «Про внесення змін до рішенням Черкаської міської ради від 25.06.2015 № 2-1312 Про затвердження Положень та встановлення місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», оприлюднене в інформаційному віснику Черкаської міської ради «Місто» № 1 від 05.02.2016 та на офіційному сайті Черкаської міської ради, пунктом 1 якого викладено в новій редакції, зокрема, Положення про транспортний податок на території міста Черкаси.

Отже, на час прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 29.08.2017 №308-13 транспортний податок у м. Черкаси був установлений у порядку, визначеному Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених пунктом 4 розділу ІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 №909-VIII.

Разом з тим, перевіряючи обставини щодо належності автомобіля позивача до об'єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році, колегія суддів зважає на наступне.

На виконання підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 була затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком (далі - Методика №66).

Пунктом 2 Методики №66 визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відповідно до п. 13, 14 вказаної Методики, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Отже, у фізичних осіб, що мають власні зареєстровані у встановленому порядку легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, виникає обов'язок зі сплати транспортного податку.

Згідно додатку 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403, нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів складає 27000 км.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», у 2016 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

Таким чином, з 01 січня 2016 року у фізичних осіб, що мають власні зареєстровані у встановленому порядку легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати (1033500,00 грн), встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, виникає обов'язок зі сплати транспортного податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль.

За приписами абзацу третього пункту 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 459, дане Міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує зокрема, формування та реалізує державну політику економічного розвитку.

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщена інформація про середньоринкову вартість легкових автомобілів.

Згідно інформації, розміщеної на веб-сайті Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, вартість легкового автомобіля, що перебуває у власності позивача, становить понад 1033500,00 грн., тому такий автомобіль у 2016 році належав до об'єктів оподаткування транспортним податком (а.с. 12).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 29.08.2017 №308-13 про визначення позивачу податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 20833,33 грн. є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Що стосується правомірності податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 29.08.2017 №307-13, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 25000,00 грн., колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до пп.4.1.9 п.4.1 статті 4 Податкового кодексу України одним з принципів на яких ґрунтується Податкове законодавство України є принцип стабільності - коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно зі статтею 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто, податкові зобов'язання по місцевому податку можуть визначатися контролюючим органом лише у разі, якщо орган місцевого самоврядування своїм рішенням встановлено цей податок.

При цьому, визначення податкових зобов'язань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте рішення органу місцевого самоврядування про встановлення місцевого податку або прийняте рішення про зміни до елементів вже встановленого місцевого податку.

Як уже зазначалося, рішенням Черкаської міської ради від 25.06.2015 № 2-1312 «Про затвердження Положень та встановлення місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», оприлюдненим в інформаційному віснику Черкаської міської ради «Місто» № 5 від 30.06.2015 та на офіційному сайті Черкаської міської ради, затверджено, зокрема, Положення про транспортний податок на території міста Черкаси для легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років та середня вартість яких становить 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль.

28 січня 2016 року Черкаська міська рада прийняла рішення № 2-136 «Про внесення змін до рішенням Черкаської міської ради від 25.06.2015 № 2-1312 Про затвердження Положень та встановлення місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», що оприлюднене в інформаційному віснику Черкаської міської ради «Місто» № 1 від 05.02.2016 та на офіційному сайті Черкаської міської ради, пунктом 1 якого викладено в новій редакції, зокрема, Положення про транспортний податок на території міста Черкаси.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 20.12.2016 №1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році», у 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Незважаючи на те, що останні зміни до Положення про транспортний податок були внесені рішенням Черкаської міської ради від 28.01.2016 № 2-136 «Про внесення змін до рішенням Черкаської міської ради від 25.06.2015 № 2-1312 Про затвердження Положень та встановлення місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», ця обставина не перешкоджає застосуванню цього Положення контролюючим органом при визначенні позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку за 2017 рік у розмірі 25 000,00 грн.

За таких обставин, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 29.08.2017 №307-13 про визначення податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 25000,00 грн. колегія суддів знаходить правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства та оцінюючи обставини даної справи разом з наявними в ній доказами, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог даного позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 229, 243, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області задовольнити.

Скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року повністю та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю. А.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено - 07.03.2018р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Сорочко Є.О.

Ісаєнко Ю.А.