Справа № 344/3861/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/3861/17
Провадження № 2-а/344/154/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_2, інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_3 про визнання дій інспектора Богуцького Р.І. незаконними, скасування постанови серії АР №545956 від 11.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення, визнання примусової евакуації транспортного засобу такою, що не відповідала нормам чинного законодавства, зобовязання інспектора Камардак М.В. відшкодувати витрати з експлуатації та зберігання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_2, інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_3 про визнання дій інспектора Богуцького Р.І. незаконними, скасування постанови серії АР №545956 від 11.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення, визнання примусової евакуації транспортного засобу такою, що не відповідала нормам чинного законодавства, зобовязання інспектора Камардак М.В. відшкодувати витрати з експлуатації та зберігання, посилаючись на те, що зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення п.15.9.Ґ ПДР, а саме: 11.03.2017 року в м.Львів, пл.Двірцева, 1 було порушено правила паркування транспортного засобу. Просить скасувати постанову, оскільки, транспортним засобом Audi A6, д.н.з.НОМЕР_1 не керував, а 11.03.2017 року прибув за даною адресою забрати вказаний автомобіль, однак виявив його відсутність. Підійшов до працівників патрульної поліції, які працювали на місці, які його повідомили, що автомобіль примусово евакуйований о 10:40 год., оскільки він суттєво перешкоджав руху інших транспортних засобів, про що складена відповідна заява. На його пояснення, що даного правопорушення він не вчиняв, так як перебував за межами України, транспортним засобом не керував та не паркував його, а ключі йому передав родич, інспектор не відреагувала та показала йому фото з її смартфона, які, нібито, підтверджують факт вчинення ним вказаного правопорушення. Однак, згідно фото місцевості перехрестя з кільцевим рухом не позначене знаком 1.19 Перехрещення з рухом по колу, а також 2.3 Головна дорога в поєднанні з знаком 7.8 Напрямок головної дороги та нагадує архітектурний елемент, ніж елемент дороги. Йому було розяснено, як саме і за якою адресою він може забрати свій автомобіль. Після чого позивач направився за вказаною адресою на майданчик та викликав екіпаж поліції. Прибувши за адресою м.Львів, вул.Конюшинна, 13, інспектор Богуцький Р.І. попросив предявити йому документи на автомобіль та водійське посвідчення для складання постанови про адмінправопорушення, без зясування його причетності до даного адмінправопорушення. На його прохання скласти протокол про адмінправопорушення для розгляду справи за місцем реєстрації позивача, інспектор відмовив та повідомив його, що автомобіль йому повернуть тільки після винесення відповідної постанови, яка буде винесена після того, як він визнає на камеру, що припаркував автомобіль з порушенням ПДР. Оскільки автомобіль йому був потрібен саме в той день, він підтвердив факт вчинення ним адмінправопорушення на відеореєстратор, отримав копію постанови, так як інспектор відмовлявся складати протокол, отримав допомогу в доїзді до найближчого терміналу для здійснення оплати послуг з евакуації та зберігання транспортного засобу і доставлено його до майданчика. Після чого надано доступ до автомобіля і можливість покинути майданчик. Вважає дану постанову незаконною, так як вона винесена не на місці вчинення правопорушення, а по вул.Конюшинна, 13 в м.Львів на місці тимчасового затримання транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адмінправопорушення відповідно до ст.276 КУпАП. Вважає евакуацію його транспортного засобу незаконною, оскільки автомобіль не створював перешкод для руху інших учасників дорожнього руху, так як для руху інших транспортних засобів залишалось мінімум 10,9 м, що дорівнює трьом смугам для руху, автомобіль не перекривав оглядовість, а тому не міг бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. В акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не вказано: номер телефону підприємства, установи чи організації, які доставляють ТЗ на спеціальний майданчик чи стоянку, державний реєстраційний номер евакуатора, посаду, прізвище, імя, по батькові особи, яка виконує роботи здоставлення ТЗ на спеціальний майданчик чи стоянку, адресу місця зберігання ТЗ. Просить визнати дії інспектора незаконними, скасувати постанову серії АР №545956 від 11.03.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, визнати примусову евакуацію ТЗ такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, зобовязати інспектора Камардак М.В. відшкодувати витрати з експлуатації та зберігання.

Позивач в судовому засіданні заявлений адміністративний позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідачів інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_2, інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, в прохальній частині попередньо поданого до суду письмового заперечення просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладних в письмовому запереченні та проводити розгляд справи без його участі (а.с. 55-59).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії АР №545956 від 11.03.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_3, по вул.Конюшинна, 13 в м.Львові, встановлено, що ОСОБА_1 11.03.2017 року о 09:30 год., керуючи транспортним засобом AUDI A6 2.5 TDI, д.н.з. НОМЕР_2 по пл.Двірцева, 1 у м.Львів, здійснив стоянку ТЗ на перехресті, де створив суттєву перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушив п.15.10.Д та п.15.9.Ґ ПДР. У звязку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 7).

Згідно п. 15.10.Д ПДР України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Пунктом 15.9.Ґ ПДР України визначено, що зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до п.33.4 ПДР України наказовий знак 4.10 Круговий рух - вимагає об'їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом.

Згідно п.33.2 ПДР України знак пріоритету 2.1 Дати дорогу встановлює, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Пунктом 33.7 ПДР України визначено, що табличка до дорожнього знаку 7.8 Напрямок головної дороги вказує напрямок головної дороги на перехресті. Застосовується із знаками 2.1, 2.2, 2.3.

Посилання позивача на те, що вказане перехрестя з кільцевим рухом не позначене відповідними дорожніми знаками, спростовується поданою представником відповідача фотофіксацію місця вчинення вказаного адмінправопорушення, з якої вбачається що на даній ділянці дорожнього руху встановлено Схему організації руху на пл.Двірцевій для приватного транспорту, заборонено паркування на пл.Двірцевій, та знаходяться дорожні знаки: 4.10 Круговий рух, 7.8 Напрямок головної дороги у поєднанні з дорожним знаком 2.1 Дати дорогу (а.с. 63-65). А тому судом до уваги не береться.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 122 КУпАП.

Частинами 2, 5 статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга, третя і пята статті 122). А тому посилання позивачем на протиправність дій відповідача інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_3, яка полягала у відмові винести протокол про адмінправопорушення є безпідставним, необгрунтованим, а тому судом до уваги не беруться.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. А тому, посилання позивача на те, що справа про вказане адміністративне правопорушення повинна розглядатись за місцезнаходженням уповноваженого органу є безпідставним, необгрунтованим, а тому судом до уваги не береться.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на непредставлення позивачем доказів, які б спростовували обставини, викладені інспектором патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_3 в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, а факт вчинення позивачем зазначеного адмінправопорушення підтверджується фотофіксацією місця вчинення адмінправопорушення, судом розцінюються необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. А тому в задоволенні позовної вимоги про визнання дій інспектора Богуцького Р.І. незаконними, скасування постанови серії АР №545956 від 11.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення, слід відмовити.

Що стосується позовної вимоги про визнання примусової евакуації транспортного засобу такою, що не відповідала нормам чинного законодавства, зобовязання інспектора Камардак М.В. відшкодувати витрати з експлуатації та зберігання, то суд вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до копії акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 11.03.2017 року, складеного інспектором патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_2 по пл.Двірцевій, 1 в м.Львів, в присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представника ЛКП Муніципальна дружина, здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Ауді А6, д.н.з.НОМЕР_1 шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик по вул.Конюшинна, 13, м.Львів. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у звязку із порушенням п.15.10.Д та п.15.9.Ґ ПДР, ч.3 ст.122 КУпАП (а.с. 19).

Згідно копії пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 11.03.2017 року встановлено, що 11.03.2017 року о 9:15 год за адресою: м.Львів, перехрестя пл.Двірцева-вул.Чернівецька, на перехресті був припаркований автомобіль НОМЕР_3, чим створював суттєву перешкоду в русі іншим т.з. Просять прийняти міри та припинити дане правопорушення (а.с. 60, 61).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами третьою, четвертою і пятою статті 122 цього Кодексу (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля евакуатора. У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Пунктами 2, 3 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1102, визначено, що тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови та пояснень свідків, транспортний засіб AUDI A6 2.5 TDI, д.н.з. НОМЕР_4, який був припаркований по пл.Двірцева, 1 у м.Львів, створював значні перешкоди дорожньому руху, а тому інспектором патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_2 правомірно застосовано вимоги ст.265-2 КУпАП, а саме: тимчасово затримано транспортний засіб шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик за допомогою спеціального автомобіля евакуатора, що підтверджується поданою представником відповідача фотофіксацією (а.с. 67).

Згідно п.4 вказаного Порядку для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції. Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням: дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові особи, яка приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку; найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора; адреси місця зберігання транспортного засобу; посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар у разі їх присутності. У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що дії інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_2 щодо тимчасово затримання транспортного засобу AUDI A6 2.5 TDI, д.н.з. НОМЕР_4 шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик були правомірними, застосовані із дотриманням вимог КУпАП та Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1102, а тому в задоволенні позовної вимоги про визнання примусової евакуації транспортного засобу такою, що не відповідала нормам чинного законодавства слід відмовити.

Що стосується позовної вимоги про зобовязання інспектора Камардак М.В. відшкодувати витрати з експлуатації та зберігання транспортного засобу, то суд приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення, так як згідно п.23 ст.4 КАС України є похідною вимогою від основної позовної вимоги про визнання примусової евакуації транспортного засобу такою, що не відповідала нормам чинного законодавства, в задоволенні якої відмовлено. Крім того, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що відмова в задоволенні позовної вимоги про зобовязання інспектора Камардак М.В. відшкодувати витрати з експлуатації та зберігання транспортного засобу, не позбавляє його від можливості звернутись до суду із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1102, ст.ст. 122, 222, 251, 258, 265-2, 280, 283, 288 КУпАП ст. ст. 4, 9, 19, 20, 74, 77, 78 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_2, інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону УПП в м.Львові ОСОБА_3 про визнання дій інспектора Богуцького Р.І. незаконними, скасування постанови серії АР №545956 від 11.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення, визнання примусової евакуації транспортного засобу такою, що не відповідала нормам чинного законодавства, зобовязання інспектора Камардак М.В. відшкодувати витрати з експлуатації та зберігання відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 06.03.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.