Справа № 161/15771/17
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/13/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Порхуна А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС Українипро визнання протиправною та скасування постанови № 2453/20500/17 від 09 серпня 2017 року в справі про порушення митних правил. Вказаною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України та накладено стягнення у вигляді 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 383466,54 грн. На розгляд даної справи він відповідачем не викликався, про зазначену постанову йому стало відому з відповіді на адвокатський запит його представника - адвоката ОСОБА_4 Вказує, що у його діях не вбачається склад адміністративного правопорушення, оскільки всі документи для митної декларації були подані не ним особисто, а митним брокером ТзОВ «Брок-сервіс» ОСОБА_5 З вказаною брокерською компанією у ТзОВ «ВВ СПЕЦТРАНС», директором якого він є, було укладено договір про надання митно-брокерських послуг та покладено на особу, відповідальну за подання до митного оформлення документів ряд обов'язків, в тому числі й щодо достовірності даних. Таким чином. дані у митну декларацію позивач особисто не вносив та не вчиняв будь-яких інших дій щодо митного оформлення вказаних в постанові транспортних засобів. Тобто, в даному випадку факт наявності вини саме керівника підприємства - отримувача транспортного засобу, як посадової особи, відповідачем не встановлений. Сам по собі факт, що він є посадовою особою ТзОВ «ВВ СПЕЦТРАНС» не свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, а висновки відповідача про те, що саме він надав органу доходів та зборів документи, що містять неправдиві відомості не відповідає фактичним обставинам справи. Всі дані щодо вартості переміщуваних транспортних засобів, отримувачем яких є ТзОВ «ВВ СПЕЦТРАНС» відповідають дійсності. Вказана обставина визнається кожною із сторін таких правочинів та підтверджується первинними документами, зокрема міжнародними контрактами та інвойсами. Крім того, того він був позбавлений можливості брати участь у розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення; постанова винесена без його участі та не була вручена та/чи надіслана засобами поштового зв'язку, що, в сукупності порушило його право на захист. Просить суд поновити йому строк на оскарження постанови Волинської митниці ДФС Українипро порушення митних правил; визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 09.08.2017 року № 2453/20500/17, винесену відносно нього.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, зазначених у позовній заяві, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні до надісланих на адресу суду письмових заперечень, вважає позов повністю безпідставним. В своїх пояснення зазначив, що Волинською митницею ДФС України на підставі листа прокуратури Волинської області проводилась перевірка, щодо встановлення причин та умов, що призвели до порушень вимог чинного законодавства під час здійснення митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що ввозились протягом 2015 року на адресу ТзОВ "ВВ-Спецтранс". Актом службового розслідування було встановлено, що в результаті проведеного аналізу отриманих документів від митних органів Литовської Республіки та відомостей зазначених в них, в порівнянні з документами які подавались до митного контролю та митного оформлення ТзОВ "ВВ-Спецтранс" до Волинській митниці ДФС України, наявні розбіжності з документами отриманими від митних органів Литовської Республіки. Так, посадовими особами митниці за митними деклараціями проведені митні оформлення семи автомобілів. Відповідно до службових записок відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС за митне оформлення товарів (в даному випадку автомобілів) за митною декларацією необхідно було сплатити встановлені законом суми митних платежів, проте в період проходження митного контролю, суми сплачувалися не в повному обсязі. Тобто різниця між сплаченими митними платежами та митними платежами, які необхідно було сплати за митними деклараціями, становить в загальній сумі 127 820,18 грн. Також вказав, що згідно з матеріалами справи про порушення митних правил на дату оформлення товару керівником підприємства ТзОВ «ВВ-СПЕЦТРАНС» ОСОБА_3, а також відповідно до гр. 9 поданих до митного оформлення декларацій особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТзОВ «ВВ-СПЕЦТРАНС», а тому відповідальною особою є безпосередній керівник ОСОБА_3, у зв'язку з чим Волинською митницею ДФС направлялися позивачу листи про необхідність прибуття на м/п «Луцьк» для вирішення питання складення протоколу, а також роз'яснення, що у випадку неявки протокол про порушення митних правил буде складено без його участі. Просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Волинської митниці ДФС України № 2453/20500/17 у справі про порушення митних правил позивача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів на суму 383460,54 грн. (а.с. 10-20).

Відповідно до статей 468 - 485 МК України суб'єктами певних порушень митних правил можуть бути лише спеціальні суб'єкти, тобто особи, які крім загальних ознак, визначених ч. 2 ст. 459 МК України, наділені певними додатковими ознаками.

Частиною 1 ст. 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб'єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п. 8 ч. 1 ст. 4 та ч. 8 ст. 264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

Відповідно до п. 43 ст. 4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов'язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку;

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ВВ-Спецтранс» (як Замовник) та ТзОВ «Брок-Сервіс» (як Виконавець) уклали договір доручення ДГ - 000095 від 25 квітня 2014 року (Договір) що про надання послуг по декларуванню товарів (а.с. 143-144), в п.3.1 якого зазначається, що Замовник зобов'язаний завчасно надати Виконавцю всі необхідні документи для проведення декларування товарів чи інших предметів, що експортуються Замовником чи надходить на його адресу. За достовірність інформації про товар, що буде декларуватися та оформлятися у митному відношенні відповідальність несе Замовник.

Відповідно до п. 3.3 Договору в разі встановлення згодом недобору митних платежів після випуску митницею товару у вільний обіг, що виник не з вини Виконавця (зміни митної вартості, зміна ставок мита, викликані вимогами нормативних документів та інше) відповідальність за їх доплату несе Замовник.

Разом з тим, Замовник несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, зазначених в документах, представлених до митного оформлення. У разі непредставлення, укриття, представлення неповних чи недостовірних даних для митного оформлення, Замовник несе всю фінансову, юридичну та адміністративну відповідальність за свої дії згідно Митного Кодексу України та інших законодавчих актів України (п. 3.6 Договору).

Згідно ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу (ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість визначені ч. 2 ст. 53 МК України.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З матеріалів справи вбачається, що керівник ТзОВ «ВВ-Спецтранс» ОСОБА_3 через уповноважену на роботу з митницею особу подав документи, що містять неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного контракту та вартості товару, відповідно до яких митні платежі занижено на суму 127820,18 грн. від реальної вартості митних платежів, які необхідно було сплатити. Зазначена обставина підтверджується матеріалами, що були отримані від митних органів Литовської республіки (а.с. 86-135).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема за ст. 485 Митного кодексу України..

При цьому, наведені правові норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.

Водночас, одним із зазначених застережень є можливість розгляду митним органом справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо вона була попереджена належним чином про дату, час та місце розгляду її справи і станом на момент розгляду її справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, відповідно до частини 1 статті 531 МК України, є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

На підтвердження належного повідомлення про виклик позивача ОСОБА_3 на розгляд справи про адміністративне правопорушення 09.08.2017 року відповідачем було надано лист-повідомлення (а.с. 153).

Вказаним листом позивачу було направлено протокол про порушення митних правил, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а також проінформовано позивача про розгляд вказаної справи 09 серпня 2017 року о 12.00.

Проте, з вказаного листа-повідомлення не вбачається дата його складання.

Крім того, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що вказаний лист-повідомлення було направлено на адресу позивачу, як і не надано жодного доказу на підтвердження того, що такий лист позивачем було отримано.

Також з протоколу про порушення митних правил № 2453/20500/17 від 19.08.2017 року вбачається, що він був складений за відсутності ОСОБА_3, підпис останнього про повідомлення його про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у протоколі відсутній (а.с. 66-72).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, наданої відповідачем, вбачається, що пояснення у особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, органом доходів та збрів не відбиралися, пропозиція надати такі пояснення на його адресу не надсилалася (а.с. 63-65).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що зазначене вище призвело до обмеження прав ОСОБА_3 у справі про порушення митних правил та при її розгляді, оскільки достатніх, належних та допустимих доказів своєчасного сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи відповідно до вимог частин 1, 2, 4 статті 526 МК України суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України позивач отримав лише в жовтні 2017 року, з відповідним адміністративним позовом до суду звернувся 09.10.2017 року (а.с. 21).

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку наявні всі передбачені законом підстави для поновлення позивачу строку для звернення до суду, оскільки він пропущений ним з поважних причин.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а оскаржувану постанову слід скасувати, справу надіслати на новий розгляд до Волинської митниці ДФС.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 79, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 2453/20500/17 від 09.08.2017 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2453/20500/17 від 09.08.2017 року, винесену Волинською митницею ДФС відносно ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 05 березня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська