Справа № 335/13863/17(2-а/335/611/2017)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2018 року справа № 335/13863/17(2-а/335/611/2017)
головуючий суддя І інстанції - Шалагінова А.В.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2017 р. у справі № 335/13863/17 (2-а/335/611/2017) (постанова розглянута в порядку скороченого провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просила зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданої довідки Управління Служби безпеки України в Запорізькій області № 59/К-533/33 від 17 жовтня 2017 року, з урахуванням виплачених за період з січня 2012 року по 31.12.2013 року сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких утримувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та виплачувати призначену пенсію з 2014 року в новому розмірі, без обмеження кінцевої дати виплат.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі її заяви від 18 жовтня 2017 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 1 листопада 2016 року, з урахуванням у складі грошового забезпечення таких виплат, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення та премії від 9 жовтня 2017 р., виданої Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні не відносяться до переліку додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців. При цьому до дати видачі пенсії позивачу не міг бути здійснений відповідний перерахунок пенсії. Зауважували на пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 01 січня 2014 року отримує пенсію за вислугу років на підстав Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( далі - Закон № 2262-XII), але у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії відповідачем не враховано суми індексації заробітної плати, одноразової грошової допомоги при звільнені, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до дублікату додатку до грошового атестату, долученого до довідки від 17.10.2017 року № 59/К-533/33, за період з січня 2012 року по грудень 2013 року включно ОСОБА_1 було виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі - 12780,16 грн., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань - 2800 грн., одноразової грошової допомоги при звільненні - 60195,87 грн., премію - 32042,90 грн. (а.с.12).

18 жовтня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, на яку 30.10.2017 року отримала відповідь № 1021/К-9 про відмову у перерахунку пенсії з посиланням на те, що врахування в розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні чинним законодавством не передбачено (а.с.27).

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку розміру його пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року № 21-70а15.

Як вбачається з поданої позивачем довідки (додаток до грошового атестату) Управління СБУ у Запорізькій області, грошове забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення складалося, у тому числі, із суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове держане соціальне страхування.

Відтак, посилання заявника апеляційної скарги на те, що надана довідка від 18.10.2017 року № 59/К-533/33 не містить відомостей щодо сплати із спірних видів грошового забезпечення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визнаються колегією суддів апеляційного суду безпідставними, оскільки саме на суб'єкта владних повноважень в розрізі приписів ст. 77 КАС України покладається обов'язок щодо надання доказів на обґрунтування своїх доводів.

При цьому відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанцій зазначає, що відповідач, маючи сумніви щодо підтвердження факту сплати із спірних видів грошового забезпечення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, всупереч вимогам чинного законодавства не скористався наданими йому повноваженнями та не звернувся до відповідного органу із вимогою про надання необхідних додаткових документів.

При цьому колегія суддів апеляційного суду зауважує, що судом першої інстанції вірно було задоволено позовні вимоги саме з 01.11.2016 року, з огляду на надання довідки позивачем 17.10.2017 року та приписи ст. 51 Закону № 2262-ХІІ.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що надана довідка про додаткові види грошового забезпечення та премії від 9 жовтня 2017 р., видана Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області, не містить даних стосовно нарахованих та виплачених позивачу сум індексації, а відтак у пенсійного органу були відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум індексації виплаченого останній грошового забезпечення, у зв'язку з чим суд першої інстанції правомірно залишив позовні вимоги в цій частині без задоволення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2017 року у справі № 335/13863/17(2-а/335/611/2017) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає у відповідності до приписів ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанову підписано складом суду 27 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко