Справа № 426/21198/17
Суддя: Осіпенко Л. М.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гапич К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сватове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про зарахування стажу роботи, який дає право на призначення пенсії, як трактористу-машиністу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про зарахування стажу роботи, який дає право на призначення пенсії, як трактористу-машиністу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що його загальний стаж роботи складає понад 37 років. З 01.06.1986 року по 31.12.1992 року та з 01.01.1994 року по 31.03.2000 року позивач працював трактористом-машиністом у колгоспі імені Дзержинського, з 01.04.2000 року по 25.11.2006 року та з 02.04.2007 року по 28.10.2010 року, працював трактористом-машиністом у селянському (фермерському) господарстві «Прогрес-10», що разом складає 23 роки та 22 дні.

При зверненні до управління Пенсійного фонду України щодо можливості призначення пенсії як трактористу-машиністу йому було запропоновано зібрати пакет документів, до яких належать: трудова книжка із оформленими належним чином записами про займану посаду, період виконуваної роботи, та уточнююча довідка, яка надається підприємством у якій вказується: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано довідку, які він надав у повному обсязі.

Проте відповідач не приймає до уваги пільгову довідку за період роботи з 01.04.2000 року по 25.11.2006 року та з 02.04.2007 року по 28.10.2010 року у селянському (фермерському) господарстві «Прогрес-10», оскільки при перевірці зазначеного стажу роботи селянським (фермерським) господарством «Прогрес-10» не було надано зокрема табеля використання робочого часу, облікові та дорожні листи тракториста машиніста, відомості про закріплену техніку. Через відсутність зазначених документів відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

У звязку з цим, позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою з вимогою зобовязати Білокуракинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Луганської області зарахувати стаж роботи, що дає право на призначення пенсії як трактористу-машиністу, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.04.2000 року по 25.11.2006 року та з 02.04.2007 року по 28.10.2010 року у селянському (фермерському) господарстві «Прогрес-10» і призначити пенсію як трактористу-машиністу.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, викладених у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 під час судового засідання підтримав пояснення позивача та позовні вимоги викладені у позові, та додатково пояснив, що позивач має стаж роботи 20 років, Пенсійний фонд України відмовив позивачу у призначенні пенсії, за відсутності відомостей, що підтверджують підстави для призначення пенсії, вважає дії відповідача неправомірними та просить суд призначити позивачу пенсію на пільгових умовах.

Представник відповідача ОСОБА_3 надав до суду заперечення на адміністративний позов,в якому просить суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. (а.с.44-45), крім того під час судового розгляду представник відповідача пояснив, що пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» по досягненню пенсійного віку. Пенсія призначається за стажем роботи 26 років та 6 місяців. Підприємством, в якому працював позивач, не надано первинні документи, тому позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. Тобто стаж роботи позивача складає 12 років та 10 місяців, що є недостатнім для призначенні пенсії як трактористу-машиністу. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в судовому засіданні надані докази, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п «в» ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2004 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства розяснено у листі Міністерства соціального забезпечення N 7 від 20.01.1992 року.

Так, відповідно до розяснення, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці України N 58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників. Відлповідлно до п.2.2 Інструкції встановлено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

З огляду на ці норми, суд вважає, що позивач має належним чином оформлену трудову книжку із записом про займану посаду, період виконуваної роботи.

Відповідно до запису у трудовій книжці позивача ОСОБА_1 з 01.04.2000 року по 25.11.2006 року та з 02.04.2007 року по 28.10.2010 року, працював трактористом-машиністом у селянському (фермерському) господарстві «Прогрес-10» (а.с. 28-29).

Крім того, відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 у селянському (фермерському) господарстві «Прогрес-10» з 01.04.2000 року по 25.11.2006 року та з 02.04.2007 року по 28.10.2010 року, працював трактористом-машиністом, за ОСОБА_1 був закріплений трактор ЮМЗ 6. Подорожні листи за даний період не збереглися. (а.с. 31)

Відповідно до п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 зазначено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

На виконання п.20 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.93 №637 мною була надана довідка, що уточнює особливих характер роботи із селянського (фермерського) господарства «Прогрес-10» від 03.08.2017 року №237.

Строк зберігання документів, яких вимагає відповідач для перевірки, зокрема табеля використання робочого часу, облікові та дорожні листи тракториста машиніста, згідно наказу головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України «Про затвердження переліку типових документів» №41 від 20.07.1998 року становить 3 роки. Отже первинних документів, які вимагає відповідач при перевірці не існує.

При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в довідці про заробітну плату, містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку вказана довідка недійсною також не визнавалась.

Таким чином, суд вважає, що довідка, яка видана селянського (фермерського) господарства «Прогрес-10» відповідає вимогам ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення, а тому повинна прийматись відповідачем для призначенням пенсії.

Пунктом 18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.93 №637 встановлено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку (тобто з причин стихійного лиха), трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Зазначена норма не містить обмежень щодо підтвердження показами свідків пільгового стажу.

Всі доводи відповідача, що викладені в запереченні на позов не підтверджені жодними доказами, хоча за вимогами частини 2 статті 77 КАС України саме відповідач як суб'єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах як трактористу-машиністу, прямо передбачено п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не може відповідачем тлумачитись та застосовуватись на власний розсуд.

Статтею 46 Конституції України кожному громадянину гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Із заявою про призначення пенсія позивач звернувся 02.11.2017 року, тобто у 3 місячний термін з дня досягнення пенсійного віку 55 років. Таким, чином позивач має право на призначення пенсії з 05.08.2017 року.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів..

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 46 Конституції України кожному громадянину гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, усі судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 73-77, 90, 242-244,246,250-251,271,273,311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адмінстративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, про зарахування стажу роботи, що дає право на призначення пенсії як трактористу-машиністу відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» задовольнити

Визнати протокол Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії як трактористу-машиністу від 13.11.2017 року №14 незаконним.

Зобовязати Білокуракинське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на посаді тракториста - машиніста у з 01.04.2000 року по 25.11.2006 року та з 02.04.2007 року по 28.10.2010 року у селянському (фермерському) господарстві «Прогрес-10» до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах як трактористу-машиністу, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Білокуракинське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію як трактористу-машиністу відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05.08.2017 року.

Стягнути з Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на корить позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн, в порядку ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст рішення складений 12 березня 2018 року.

Суддя: Л.М.Осіпенко