Справа № 335/14173/17(2-а/335/631/2017)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2018 року справа № 335/14173/17 (2-а/335/631/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2017 року у справі №335/14173/17(2-а/335/631/2017) (головуючий суддя у 1 інстанції Шалагінова А.В., постанова прийнята та складена 01 грудня 2017 року у м.Запоріжжя в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в особі Ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУПФУ), третя особа - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі - ГУМВС) в особі Ліквідаційної комісії, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку і виплати призначеної їй пенсії, на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області та у відповідності до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобовязати відповідача провести перерахунок її пенсії з 01 січня 2016 року шляхом її підвищення з урахуванням довідки №86/15858 відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та здійснити виплату не отриманої суми пенсії без обмеження будь-яким строком;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду відповідачем, зобовязавши його подати у встановлений судом термін звіт про виконання судового рішення, з моменту набрання ним законної сили;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на її користь суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що з січня 2008 року перебуває на обліку в ГУПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 01.06.2017 Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Запорізькій області підготувала та відправила до ГУПФУ довідку №86/15858 на її ім'я про розмір грошового забезпечення поліцейських за реєстром №41, при цьому, відповідач вказав, що заплановано проведення перерахунку та виплата перерахованої пенсії після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Вважає, що з вини органів Пенсійного фонду України їй не проведено перерахунок і виплату пенсії з урахуванням грошового забезпечення у розмірах встановлених поліцейськими з 01.01.2016 року. Вважає, що оскільки відповідач ухиляється від проведення перерахунку і виплати пенсії, є ймовірність, що рішення суду буде виконуватись таким же чином, а тому вважає за доцільне встановити контроль за виконанням судового рішення.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне зясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що підстави для повернення органами ПФУ довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії до Ліквідаційної комісії відсутні. Органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

27.10.2017 року відповідач повідомив, що Головним управлінням 06.04.2017 року до Ліквідаційної комісії направлено списки осіб для визначення нового розміру грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року та надання довідок щодо осіб, зазначених у списку, що підтверджує законність перерахунку та виплати збільшеної пенсії. Відповідач вказав про заплановане проведення перерахунку та виплати пенсії після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України, адже це не передбачено ніяким нормативно-правовим актом і є незаконним, позивач дізналась про порушене право на перерахунок і виплату пенсії. 01.06.2017 року довідка №86/15858 від 01.06.2017 року на імя позивача була направлена до Головного управління ПФУ, проте вона безпідставно була повернута на доопрацювання, оскільки на думку ПФУ не відповідає вимогам чинного законодавства, а корегуючи довідка до ГУ не надходила.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, жодних заяв чи клопотань до суду не надали, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до пп..1, 2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, з січня 2008 року перебуває на обліку в ГУПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

01.06.2017 року Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Запорізькій області підготувала та відправила до ГУПФУ довідку №86/15858 на ім'я позивача про розмір грошового забезпечення поліцейських за реєстром № 41 з метою перерахунку пенсії позивача у звязку з підвищенням заробітної плати поліцейським.

19.10.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016 року, відповідно до довідки №86/15858 від 01.06.2017 року, яка була виготовлена на її імя та направлено до ГУ ПФУ в Запорізькій області.

27.10.2017 року позивач отримала відповідь від відповідача за вих. № 1025/М-9, за якою ГУПФУ 06.04.2017 року за вих. № 3050/03 до Ліквідаційної комісії ГУМВС направлено списки осіб для визначення нового розміру грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року та надання довідок щодо осіб, зазначених у списку. При цьому, відповідач вказав, що заплановано проведення перерахунку та виплата перерахованої пенсії після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Також своїм листом від 27.10.2017 року за вих. № 1025/М-9 відповідач повідомив, що до теперішнього часу від Ліквідаційної комісії надходять відповідні довідки про грошове забезпечення поліцейських.

30.10.2017 позивач звернулася до Ліквідаційної комісії ГУМВС з проханням надати завірену у встановленому порядку копію довідки про розмір грошового забезпечення поліцейських.

За вих. №392-М/л.к/29-17р. від 02.11.2017 року позивач отримала копію доопрацьованої довідки № 86/15858 від 31.10.2017 року, яка складена з урахуванням вимог Постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988, наказу МВС України від 17.02.2017 року № 138, листа МВС України від 20.04.2017 року № 5551/05/22-2017, на підставі списків ГУ ПФУ в Запорізькій області. Згідно з наданою довідкою, грошове забезпечення поліцейських за її посадою та званням склало 7391,16 грн.

03.11.2017 року позивач звернулася до відповідача з вимогою повідомити, де знаходиться довідка на її ім'я за № 86/15858 від 01.06.2017 року і надати її копію.

09.11.2017 року за вих. № 113/01.2-60 отримала відповідь, що довідка про розмір грошового забезпечення з Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області надійшла до ГУПФУ і після перевірки повернута на доопрацювання до Ліквідаційної комісії, оскільки вона не відповідає вимогам постанов КМУ від 13.02.2008 року № 45 та від 11.11.2015 року № 988 і наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260, а корегуюча довідка до ГУПФУ не надходила.

06.11.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Ліквідаційної комісії ГУМВС про повідомлення дати та вихідного номеру, за яким довідка про перерахунок пенсії направлена до ГУПФУ, та підстави її повернення на доопрацювання.

09.11.2017 року за вих. № 406/М/л.к/29-17 позивач отримала відповідь, що ГУ ПФУ 20.10.2017 року за вих.1330 повернуло довідку до ГУМВС, оскільки вона не відповідає вимогам постанов КМУ від 13.02.2008 року № 45 та від 11.11.2015 року № 988, і наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260, та не відповідає спискам за формою згідно із додатком до Порядку. Також підставою повернення довідки є те, що в ній вказано середній розмір премії поліцейських за грудень 2015 року (а не січень 2016 року).

Згідно доказів які містяться в матеріалах справи, довідка про грошове забезпечення для перерахунку пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України щодо ОСОБА_2 п/с №86/15858, реєстаційний №ГУПФУ НОМЕР_1, листом від 08.11.2017 року за вих.125/л.к./29-2017 була надана на адресу ПФУ в Запорізькій області. (а.с.31)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що станом на час звернення позивача до ГУПФУ із заявою про перерахунок пенсії Міністерством внутрішніх справ України не направлялось Пенсійному фонду України повідомлення про підстави для перерахунку пенсій особам, які одержують пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно, органами Пенсійного фонду України не подавались до відповідних територіальних органів списки та не одержувались довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки відповідач здійснює нарахування пенсії вказаній категорії осіб на підставі наданих відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, а до ГУПФУ станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії надійшла довідка, яка була повернена на доопрацювання до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області, оскільки довідка за формою та змістом не відповідала поданому ГУПФУ списку, тому у відповідача були відсутні підстави для перерахунку пенсії, з огляду на що позовні вимоги позивача є передчасними.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ. Постанова № 988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45«Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх Головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 року у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 року у справі №21-977во10, від 03.12.2010 року у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року №20-рп/2004, від 09.07.2007 року №6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови № 988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Згідно зі статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Постанова №988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2017 року до відповідача надійшов лист Пенсійного фонду України від 28 березня 2017 року № 9493/02-23 з інформацією про отримання повідомлення від Міністерства внутрішніх справ України про необхідність здійснення перерахунку пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 з 01 січня 2016 року, що не заперечується відповідачем.

У листі МВС України від 20.04.2017 року №5551/05/22-2018 до голів ліквідаційних комісій ГУМВС надана інформація про середні надбавки та премії, що фактично сплачені за грудень 2015 року.

Колегія суддів встановлено, що довідка про розмір грошового забезпечення позивача була направлена на адресу відповідача у червні 2017 року, проте повернута на доопрацювання до ліквідаційної комісії, оскільки на думку відповідача не відповідала вимогам постанов КМУ від 13.02.2008 року №45 та від 11.11.2015 року №988 і наказу МВС України від 06.04.2016 року №20.

Разом із тим, відповідачем не надано суду жодних доказів в обґрунтування правомірності повернення довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Запорізькій області на доопрацювання та не зазначено, чим саме вона не відповідала вимогам чинного законодавства та, що саме стало підставою для неможливості проведення перерахунку розміру пенсії на підставі наданої довідки.

Слід зазначити, що згідно листа МВС України від 28.09.2017 року №22/6-4124 щодо правомірності підстав для повернення органами ПФУ довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, підстави для повернення органами ПФУ відповідних довідок відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що супровідним листом від 08.11.2017 року №125/л.к./29/2017 допрацьована довідка №86/15858 була надана до Головного управління ПФ України в Запорізькій області. Наведена довідка також була надана позивачу на її звернення та міститься в матеріалах справи.

Таким чином, довідка про розмір грошового забезпечення позивача з Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області на момент розгляду справи в суді надійшла до відповідача, отже після отримання відомостей про зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії, відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивача.

Право позивача на перерахунок пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а бездіяльність відповідача у справі не відповідає вимогам статті 22 Конституції України та іншим положенням чинного законодавства, якими передбачено проведення перерахунку пенсій колишнім працівникам органів внутрішніх справ у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення поліцейських.

Ураховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком №45, для проведення перерахунку пенсії, колегія суддів вважає, що позивач має законні підстави щодо перерахунку пенсії на підставі довідки №86/15858 про грошове забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Слід зазначити, що відповідачем у листі від 27 жовтня 2017 року № 1025/М-9 та у запереченнях на адміністративний позов не заперечувалося право позивача щодо перерахунку та виплати пенсії на підставі Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проте визначено що проведення перерахунку та виплата перерахованих пенсій колишнім співробітникам органів внутрішніх справ, заплановано після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

З огляду на встановлені судами обставини щодо виникнення права у позивача на перерахунок пенсії саме з 01.01.2016 року та факту його не проведення передусім з вини Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Запорізькій області, яка в даному випадку повинна була підготувати довідку для перерахунку пенсії позивача та направити її до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для здійснення такого перерахунку, а також з вини відповідача, який на цей час не здійснив відповідний перерахунок, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що права позивача підлягають захисту саме з 01.01.2016 року.

Також відповідачем не надано суду жодного доказу, у відповідності до вимог ст.77 КАС України, який підтвердив би законність та обґрунтованість бездіяльності щодо перерахунку пенсії позивача після отримання інформації, яка необхідна для вирішення питання про перерахунок пенсії.

Щодо строків звернення до суду з адміністративним позовом слід зазначити наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон № 2262-ХІІ.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016 року) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 року саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу, тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку і виплати призначеної позивачу пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області та у відповідності до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2016 року шляхом її підвищення з урахуванням довідки №86/15858 відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та здійснити виплату не отриманої суми пенсії.

Вимоги позивача про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії без обмеження будь-яким строком, колегія суддів вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки суд не може задовольняти позовні вимоги на майбутнє, так як такі права позивача не були порушені.

Щодо вимог позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на наведену норму, зобовязання субєкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та визначення строку подання такого звіту є правом суду, а не його обовязком. З метою застосування наведеного судового контролю повинні існувати обєктивні обставини, які викликають сумнів у виконанні субєктом владних повноважень рішення суду, яке в силу приписів ст.129-1 Конституції України є обов'язковим до виконання.

Позивачем не наведено, а колегією суддів не встановлено жодної обставини, яка б свідчила про можливість нехтування відповідачем своїми обовязками в частині виконання судового рішення, а тому не вбачає необхідності у встановленні строку для подання звіту про виконання судового рішення, отже вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судове рішення у справі фактично прийнято на користь ОСОБА_2, яка не є субєктом владних повноважень, в силу приписів вищенаведеної норми, всі судові витрати понесені позивачем, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що виступав відповідачем у справі, а саме: судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений згідно квитанції від 15.11.2017 року №4 за звернення до суду з адміністративним позовом та у розмірі 704 грн., сплачений згідно квитанції від 13.12.2017 року №0.0.914503133.1 за звернення до суду з апеляційною скаргою, всього 1344 грн.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно зясовані обставин, що мають значення для справи, не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2017 року у справі №335/14173/17(2-а/335/631/2017) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в особі Ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нездійснення перерахунку і виплати призначеної пенсії ОСОБА_2, на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області та у відповідності до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року шляхом її підвищення з урахуванням довідки №86/15858 відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та здійснити виплату не отриманої суми пенсії.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 27.02.2018 року та відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 05 березня 2018 року.

ОСОБА_3 ОСОБА_1

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_4