Справа № 826/15589/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року, що прийнята у місті Києві, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 10 листопада 2017 року № 324-ктр «Про звільнення ОСОБА_4» із займаної посади головного спеціаліста відділу з питань проведення перевірок департаменту суддівської кар'єри секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС) 14 листопада 2017 року за вчинення дисциплінарного проступку - порушення Присяги державного службовця, пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»;

- поновити ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста відділу з питань проведення перевірок департаменту' суддівської кар'єри секретаріату ВККС;

- стягнути з ВККС на користь ОСОБА_4 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також ненараховану заробітну плату на час відсторонення від роботи під час проведення службової перевірки;

- стягнути з ВККС на користь ОСОБА_4 завдану моральну шкоду у розмірі 300 000 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року позовну заяву повернуто. Суд першої інстанції приймаючи це рішення виходив із того, що дана справа підсудна Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що предметом оскарження у даній справі є не акт ВККС як колегіального органу, а наказ голови ВККС, що не є підставою для застосування частини четвертої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що у позовній заяві позивач вказав відповідачем саме ВККС, а тому даний позов мав буди поданий до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган <…>, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом <…>.

Згідно частини четвертої зазначеної статті Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо <…> оскарження актів, дій чи бездіяльності <…> Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Положеннями частини четвертої статті 22 КАС (у редакції з 15.12.2017) також передбачено спеціальну підсудність Верховному Суду як суду першої інстанції справ щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Таким чином, нормами КАС передбачений спеціальна підсудність справ щодо оскарження рішень ВККС.

Відповідно до частини першої статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

За змістом частини першої статті 94 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України обираються (призначаються) шістнадцять членів <…>.

Відповідно до частини першої, сьомої статті 101 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у пленарному складі ухвалюється більшістю від установленого цим Законом складу Комісії. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої вирішується питання, та інших осіб, які не є членами Комісії.

Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що ВККС є державним колегіальним органом, який у межах своєї компетенції більшістю голосів вправі приймати рішення.

Відповідно до частини першої статті 102 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» організаційне забезпечення діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України здійснює секретаріат.

Згідно частини п'ятої зазначеної статті працівники секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України призначаються на посади та звільняються з посад Головою Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у порядку, встановленому законодавством про державну службу, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За змістом частин другої статті 98 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Голова Вищої кваліфікаційної комісії суддів України організовує роботу Комісії, визначає обов'язки заступника Голови, веде засідання Комісії, здійснює підготовку засідань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та організовує діловодство.

Голова Вищої кваліфікаційної комісії суддів України видає накази, розпорядження та доручення, які є обов'язковими до виконання.

Таким чином, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» відокремлює рішення ВККС як колегіального органу та рішення голови ВККС (накази, розпорядження), які приймаються ним з організаційних питань.

Відповідно до пунктів 7, 9 частини першої статті 3 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як зазначалося, позивач у даній справі оскаржується наказ голови ВККС про її звільнення. Тобто, вимога позивача у даній справі звернена не до ВККС як колегіального органу, а до посадової особи - голови ВККС, який у відповідності до викладених вище положень КАС і є відповідачем у даній справі.

На переконання колегії суддів, положення частини четвертої статті 18 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) не підлягали застосуванню до справ з оскарження рішень (наказів) голови ВККС про звільнення працівників секретаріату ВККС, оскільки вказані норми встановлювали підсудність справ з оскарження, окрім іншого, рішень ВККС як колегіального органу, що прийняті у відповідності до статті 101 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву не встановив особу-відповідача, до якого безпосередньо звернена вимога позивача, не перевірив предмет позову з метою з'ясування можливості застосування частини четвертої статті 18 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом), що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про повернення позовної заяви.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права які призвели до неправильного вирішення питання, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 34, 243, 312, 320, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя А.О. Коротких

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 03.03.2018.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Коротких А. Ю.

Федотов І.В.