Справа № 826/10807/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 березня 2018 року № 826/10807/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у

Харківській області, Департаменту цивільного захисту Харківської обласної

державної адміністрації

до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

за участю прокуратури м. Києва

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури №4 (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі - позивач-1), Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (далі - позивач-2), за участю прокуратури м. Києва звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - відповідач або ПАТ «Укртелеком»), в якому просить суд зобов'язати відповідача привести в належний технічний стан і готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту (сховища) № 76696, яке знаходиться за адресою: пр. (Ювілейний) 50-річчя ВЛКСМ, 66, у м. Харкові у придатний стан для використання за цільовим призначенням, а саме:

- привести у справний стан дренаж, гідроізоляцію і вимощення по периметру захисної споруди, а також водостічні труби для забезпечення постійного відведення води від споруди;

- огороджувальні конструкції виконати такими, що забезпечують у приміщенні нормальний температурно-вологісний режим у період експлуатації і захищати споруду від поверхневих та ґрунтових вод;

- відремонтувати гідроізоляцію, яка забезпечує захист захисної споруди від поверхневих та ґрунтових вод і не допускати затоплення після впливу засобів ураження;

- відремонтувати систему вентиляції сховища;

- сховище обладнати системою опалення;

- сховище обладнати системою водопостачання;

- сховище обладнати системою каналізації;

- сховище забезпечити необхідною кількістю первинних засобів пожежогасіння;

- пожежний щит укомплектувати пожежним інвентарем згідно норм належності, вказати порядковий номер та номер виклику пожежної охорони;

- з'єднання жил електропроводів виконати за допомогою паяння, зварювання чи спеціальних зажимів;

- привести у готовність до використання за призначенням захисних споруд цивільної оборони;

- оновити план приведення сховища у готовність до прийому людей, яких необхідно укривати;

- надати розрахунок укриття найбільшої працюючої зміни об'єкту економіки, якщо продовжує свою діяльність у особливий період;

- світлові покажчики евакуаційних виходів підключити до джерела живлення евакуаційного (аварійного освітлення, або таким, що переключається на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що перевіркою додержання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, яка проводилась 12-17 лютого 2015 року, комісією виявлено, що технічний стан сховища №76696 оцінюється як «не готове» до прийняття осіб, що укриваються. Так, не забезпечено зберігання у сховищі захисно-герметичних механізмів у належному стані, у зв'язку з чим захисна споруда не зачиняється. Сховище не забезпечено системою вентиляції, водопостачання, каналізацією, теплопостачання, електропостачанням, електроосвітленням, проти вибуховими пристроями, засобами зв'язку, заземлення електроприладів, пожежогасіння, не укомплектовано робочим інструментом, іншим майном, необхідним на розрахункову кількість осіб, що укриваються, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди. Вищевказані порушення вимог чинного законодавства на час звернення до суду не усунені.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, відповідач вказав на те, що захисна споруда №76796 за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний (пр. 50-річчя ВЛКСМ), буд. 66 не увійшла в перелік майна, переданого у власність ВАТ «Укртелеком», а увійшла до переліку державного майна, що не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Укртелеком», але перебуває на його балансі. Вказана захисна споруда згідно Паспорту та облікової картки сховища введена в експлуатацію 06.07.1983, при цьому вже станом на 1990 рік була не придатна для прийому тих, що укриваються. Так, відповідно до Акта стану та використання захисних споруд Харківського міського виробничо-технічного вузла електрозв'язку, затвердженого 25.06.1990 начальником Харківського міського виробничо-технічного вузла електрозв'язку Харківського обласного виробничо-технічного управління зв'язку Міністерства зв'язку УРСР, сховище при АТС-62 сире, заливається дощовими і паводковими водами, потребує термінового поліпшення гідроізоляції. Згідно довідки по захисним спорудам цивільної оборони Харківської міської телефонної станції на 01.05.1998, складеній інженером цивільної оборони Харківської міської телефонної станції за результатами огляду захисних споруд цивільної оборони комісією від міської телефонної станції та представників штабів цивільної оборони комісією від міської телефонної станції та представників штабів цивільної оборони районі м. Харкова протягом березня-квітня 1998 сховище при АТС-62/63 пр. 50-річчя ВЛКСМ, буд. 66 з 1993 року не придатне для прийому тих, що укриваються через неодноразове підтоплення водами, що проникають в основному через стелю/дах захисної споруди цивільної оборони. В 1993 році демонтоване фільтровентиляційне обладнання з метою його збереження, в 1994 році розпочато роботи з його відновлення, проте у зв'язку з відсутністю фінансування в подальшому роботи припинені. Також відповідач вказує на те, що відповідно до Технічного висновку «Про стан будівельних конструкцій і можливості експлуатації захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) за адресою: м. Харків, пр. 50-річчя ВЛКСМ, буд. 66» наданому у 2015 році експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ РІЕЛТІ» Вигуляр С.Д. по даним обстеження будівля захисної споруди цивільного захисту експлуатуватися не може, за даними попередніх розрахунків несуча здатність становить 50-60% нормативної. Враховуючи складність водозахисних і відновлюваних робіт, а також значні фінансові та матеріальні витрати, вважається недоцільним експлуатація споруди за призначенням, так як несучі конструкції стін не відповідають вимогам будівельних норм по міцності для захисних споруд цивільної оборони. Також відповідач звертає увагу на те, що ним здійснюються заходи щодо списання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони).

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області надало суду пояснення, за змістом яких просить адміністративний позов задовольнити та зобов'язати ПАТ «Укртелеком» привести в належний технічний стан і готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту (сховища) розпорядчих документів ГУ ДСНС України у Харківській області та вимогам чинного законодавства. Так, вказує про те, що за результатами позапланової перевірки, з метою приведення сховища №76696 у готовність до використання за призначенням було виявлено та зафіксовано 16 порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту. Припис про усунення порушень був підписаний представником відповідача без зауважень та заперечень до переліку виявлених порушень, які підлягають обов'язковому виконання. Крім того, відповідач не скористався своїм правом, у разі незгоди із запропонованими заходами припису, оскаржити до ДСНС України або до суду. Також просило розглянути справу за відсутності представника.

Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації повідомив суд про підтримання позову в повному обсязі та розгляд справи без участі представників Департаменту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2016 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2017 року адміністративну справу №826/10807/16 прийнято до провадження судді Катющенка В.П. та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 12 грудня 2017 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі, вона знаходиться на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно її розгляд продовжено у письмовому провадженні з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Указом Президента України від 14.01.2015 № 14/2015 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20 грудня 2014 року «Про деякі оборонно-мобілізаційні питання» уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20 грудня 2014 року "Про деякі оборонно-мобілізаційні питання".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26 січня 2015 року №48-р «Про надання дозволу на проведення перевірок щодо дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту» з метою підвищення готовності органів управління та сил цивільного захисту до реагування на надзвичайні ситуації в мирний час та особливий період, запобігання їх виникненню надано Державній службі з надзвичайних ситуацій та її територіальним органам разом з місцевими органами виконавчої влади дозвіл на проведення протягом лютого - березня 2015 року перевірок стану готовності пунктів управління, захисних споруд та наявності планів цивільного захисту на особливий період і планів реагування на надзвичайні ситуації.

17 лютого 2015 року Московським районними відділом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Харківській області винесено припис №5 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту згідно вимог якого зобов'язано відповідача вчинити дії стосовно захисної споруди №76696 ХФ ПАТ «Укртелеком» за адресою: м.Харків, пр. 50р. ВЛКСМ, 66: привести у справний стан дренаж, гідроізоляцію і вимощення по периметру захисної споруди, а також водостічні труби для забезпечення постійного відведення води від споруди; огороджувальні конструкції виконати такими, що забезпечують у приміщенні нормальний температурно-вологісний режим у період експлуатації і захищати споруду від поверхневих та ґрунтових вод; відремонтувати гідроізоляцію, яка забезпечує захист захисної споруди від поверхневих та ґрунтових вод і не допускати затоплення після впливу засобів ураження; відремонтувати систему вентиляції сховища; сховище обладнати системою опалення; сховище обладнати системою водопостачання; сховище обладнати системою каналізації; сховище забезпечити необхідною кількістю первинних засобів пожежегасіння; пожежний щит укомплектувати пожежним інвентарем згідно норм належності, вказати порядковий номер та номер виклику пожежної охорони; з'єднання жил електропроводів виконати за допомогою паяння, зварювання чи спеціальних зажимів; привести у готовність до використання за призначенням захисних споруд цивільної оборони; оновити план приведення сховища у готовність до прийому людей, яких необхідно укривати; надати розрахунок укриття найбільшої працюючої зміни об'єкту економіки, якщо продовжує свою діяльність у особливий період; світлові покажчики евакуаційних виходів підключити до джерела живлення евакуаційного (аварійного освітлення, або таким, що переключається на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України до захисних споруд цивільного захисту належать: сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів; протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості; швидкоспоруджувана захисна споруда цивільного захисту - захисна споруда, що зводиться із спеціальних конструкцій за короткий час для захисту людей від дії засобів ураження в особливий період.

Згідно ч. 6 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України проектування, будівництво, пристосування і розміщення захисних споруд та об'єктів подвійного призначення здійснюються згідно з нормами, які розробляються відповідно до Закону України "Про будівельні норми".

За приписами ч. 8 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб'єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

З матеріалів справи слідує, що наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України №155 від 27.12.1999 «Про створення ВАТ «Укртелеком» та затвердження його статуту» відповідно до п. 11 Положення про порядок корпоратизації підприємств, що приватизуються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 №508, створено Відкрите акціонерне товариство (ВАТ) «Укртелеком» на базі цілісного майнового комплексу Українського державного підприємства електрозв'язку «Укртелеком» та затверджено статут ВАТ «Укртелеком».

Наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України№227 від 25.11.2003 «Про передачу нерухомого майна ВАТ «Укртелеком» (Харківська дирекція)» на виконання наказу Держкомзв'язку України від 27.12.1999 №155 та керуючись ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» наказано передати нерухоме майно, що знаходиться на балансі УДПЕЗ «Укртелеком» по Харківській дирекції станом на 01.07.1999 у власність ВАТ «Укртелеком» та затверджено Перелік нерухомого майна, що передано у власність відкритому акціонерному товариству «Укртелеком» по Харківській дирекції (додається).

Також матеріали справи містять відомості про державне майно, що не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укртелеком, але перебуває на його балансі, які складені за результатами перевірки територіальною комісією з ідентифікації державного майна по Харківській області, під номером 56 якого зазначено об'єкт основних фондів «Заглубленные склады АТС-62» (інв. цтп 103-6498), за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 66 (пр. 50 років ВЛКСМ) (т.1 а.с. 78).

Вказані відомості також підтверджуються балансовою довідкою № 26-15/625 від 27.09.2016 (т.1 а.с. 79).

Відповідно до даних, що зазначені у паспорті сховища №76696 за адресою м. Харків, пр. Ювілейний, 66 (пр. 50 років ВЛКСМ), останнє належить Фонду Державного майна України, регіональному відділенню по Харківській області. Дата прийняття в експлуатацію сховища - 05.07.1983, вимірювальні прилади відсутні, система опалення відсутня, система енергопостачання відсутня, система водопостачання відсутня, каналізація, санітарно-технічні прилади відсутні, інструменти, інвентар і обладнання відсутні; дата заповнення паспорта: 01.04.2013 (т.1 а.с. 80). Згідно технічних даних сховища, останнє у мирний час не використовується, оцінка стану: відновлення економічно не доцільно, потребує списання (т.1 а.с.81).

Крім того, матеріали справи містять довідку по захисним спорудам цивільної оборони Харківської міської телефонної станції станом на 01.05.1998, за змістом якої укриття при АТС - 62/63 (пр. 50 років ВЛКСМ, 66) з 1993 року не придатне для приймання тих, що укриваються через неодноразове підтоплення водами, що проникають в основному через стелю/дах захисної споруди цивільної оборони. У 1993 році демонтоване фільтровентиляційне обладнання з метою його збереження. У 1994 році розпочато роботи з його відновлення, проте через відсутність фінансування в подальшому припинене. Сховище потребує виконання гідроізоляції та асфальтування поверхні по периметру з виконанням зливних колодязів, виконання капітального ремонту внутрішніх приміщень та обладнання цивільної оборони (т.1 а.с 82 зворот). Відповідно до Акта стану і використання захисних споруд Харківського міського виробничо-технічного вузла електрозв'язку, затвердженого 25.06.1990, сховище потребує термінового поліпшення гідроізоляції, для прийому тих, хто укривається не готове, для господарських та інших потреб не використовується (т.1 а.с. 85).

Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій і можливості експлуатації захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) за адресою: м.Харків, вул. 50-річчя ВЛКСМ, 66 (літ. Бп), складеного ТОВ «АГ Ріелті» на замовлення Харківської філії ПАТ «Укртелеком» в ході обстеження захисної споруди (цивільного захисту) виявлені значні пошкодження несучих та огороджуючи конструкцій будівлі під впливом ґрунтових вод, кліматичних впливів - замороження, відтавання, часу експлуатації та відсутності поточних ремонтних робіт. За відсутності гідроізоляції будівлі та зміни гідрогеологічних умов даного мікрорайону виникло проникання ґрунтових вод в середину приміщень, що призвело до часткового підтоплення підлоги та появи плісняви. Інженерне обладнання прийшло в повну непридатність. По даним обстеження будівля захисної споруди (цивільного захисту) експлуатуватися не може. За даними попередніх розрахунків несуча здатність становить 50-60% від нормативної. Враховуючи складність водозахисних і відновлювальних робіт, а також значні та фінансові матеріальні витрати, вважається недоцільним експлуатацію за призначенням, так як несучі конструкції стін не відповідають вимогам будівельних норм по міцності для захисних споруд цивільної оборони.

Також матеріали справи містять Акт комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільної оборони (сховище) №76696 від 13.06.2016, згідно висновків якого останнє оцінюється як «не готове» до прийняття осіб, що укриваються, та листи Харківської філії ПАТ «Укртелеком» №80/02 від 24.10.2016, №83/02 від 31.10.2016 (т.1 а.с. 123-126), №121/02 від 25.01.2017 (т.1 а.с. 142-144), ГУ ДСНС у Харківській області від 02.11.2016 №171-8265/160, регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області №41-5937 від 03.07.2016 (т.1 а.с. 127-128), Акт про стан захисної споруди (т. 1 а.с. 145), які свідчать про початок процедури списання захисної споруди цивільного захисту (сховище №76696), у зв'язку з непридатністю його до використання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138 затверджено Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку (далі - Порядок створення захисних споруд), який визначає механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку.

Так, згідно п. 10 Порядку створення захисних споруд балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд, конструкцій і обладнання, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення їх у готовність до використання за призначенням у строк, визначений паспортом захисної споруди, але не більше 12 годин.

При цьому згідно п.11 Порядку створення захисних споруд вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Відповідно до п. 12 Порядку створення захисних споруд здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями.

За приписами п. 13 Порядку створення захисних споруд у разі приватизації (корпоратизації) державного (комунального) підприємства, на балансі якого перебувають захисні споруди, уповноважений орган управління захисної споруди проводить заходи, спрямовані на визначення їх балансоутримувачів та укладення з ними договорів про утримання (зберігання) захисних споруд.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138 також затверджено Порядок використання у мирний час захисних споруд цивільного захисту для господарських, культурних і побутових потреб (далі - Порядок використання захисних споруд), відповідно до п. 4 якого захисні споруди можуть використовуватися у мирний час для потреб суб'єкта господарювання за умови приведення їх у готовність до використання за призначенням у строк, визначений паспортом захисної споруди, але не більше 12 годин. Захисні споруди можуть передаватися у мирний час в оренду для задоволення потреб суб'єкта господарювання із збереженням цільового призначення таких споруд. Використання для потреб суб'єкта господарювання захисних споруд державної власності, що перебувають на балансі суб'єктів господарювання приватної форми власності, здійснюється з урахуванням вимог законодавства у сфері управління об'єктами державної власності.

Наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 №908/68 затверджено Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі (далі - Положення №908/68).

Відповідно до п. 1.4 Положення №908/68 способи управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, є такими: здійснення приватизації відповідно до Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та інших нормативно-правових актів; передача майна в оренду відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна"; передача майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності"; передача майна до сфери управління органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482; передача майна господарським товариствам, у тому числі у разі ліквідації балансоутримувача, на умовах відповідного договору безоплатного зберігання (далі - договір зберігання) відповідно до вимог законодавства; списання об'єктів державної власності у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 №1314 "Про затвердження Порядку списання об'єктів державної власності"; передача в оренду, використання захисних споруд цивільного захисту для задоволення господарських, культурних та побутових потреб із збереженням функціонального призначення таких споруд або їх списання у порядку, передбаченому законодавством у сфері цивільного захисту.

Пунктом 3 Наказу Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 №908/68 імперативно встановлено, що забезпечення реалізації Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, відповідно до Законів України «Про управління об'єктами державної власності», «Про Фонд державного майна України» здійснює Фонд державного майна України.

При цьому згідно п. 3 Положення №908/68 відповідальність за збереження та ефективне використання державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, визначається главою 29 розділу I книги третьої Цивільного кодексу України - щодо захисту прав власності, та главою 51 розділу I книги п'ятої Цивільного кодексу України - щодо правових наслідків порушення зобов'язань. Якщо майно перебуває у господарських товариствах на умовах договору зберігання майна з державним органом приватизації, відшкодування збитків господарськими товариствами визначається на основі статей 950 та 951 Цивільного кодексу України.

Матеріали справи не містять доказів приватизації захисної споруди №76796, передачі захисної споруди в оренду відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передачі майна у комунальну власність у порядку, встановленому Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», передачі захисної споруди №76796 до сфери управління органів, уповноважених управляти державним майном або самоврядних організацій у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482, списання об'єкту державної власності у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 №1314 «Про затвердження Порядку списання об'єктів державної власності». Доказів протилежного прокуратурою не надано.

Крім того, в судовому засіданні 12.12.2017 на запитання суду відповідач вказав про відсутність договору безоплатного зберігання відповідно до вимог Положення про використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 №253.

Так, відповідно до п.25 вказаного Положення, яке було чинним до 10.03.2017, під час прийняття рішення щодо приватизації (корпоратизації) державного підприємства, на балансі якого перебувають захисні споруди, державним органом приватизації (засновником відповідного відкритого акціонерного товариства (далі - засновник) враховується висновок органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань надзвичайних ситуацій або відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації, складений за формою згідно з додатком, який погоджується з територіальним органом МНС. Відомості про перебування захисних споруд на балансі державного підприємства, яке приватизується (корпоратизується), відображаються в інвентаризаційному описі, а порядок їх подальшого використання - у плані приватизації майна (плані розміщення акцій акціонерного товариства, у процесі приватизації). У разі приватизації (корпоратизації) державних підприємств захисні споруди виключаються з переліку майна підприємства, що підлягає приватизації (корпоратизації), і передаються в установленому порядку його правонаступникові на відповідальне зберігання. З правонаступником державного підприємства, що приватизується (корпоратизується), державним органом приватизації (засновником) укладається договір про безоплатне зберігання захисних споруд. Форма примірного договору про безоплатне зберігання захисних споруд затверджується МНС за погодженням з Фондом державного майна.

При цьому пунктом 26 указаного Положення передбачено, що контроль за зберіганням та ефективним використанням захисних споруд, які не увійшли до статутних фондів підприємств під час приватизації (корпоратизації), але залишились у них на балансі, здійснюється державними органами приватизації (засновниками), органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань надзвичайних ситуацій або відповідним структурним підрозділом місцевої держадміністрації та територіальним органом МНС.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 25 серпня 2009 року №582 на виконання вимог пункту 25 Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2009 року №253, з метою забезпечення збереження захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) у разі приватизації (корпоратизації) державних підприємств при передачі правонаступникам на відповідальне зберігання шляхом укладання державним органом приватизації (засновником) договору про безоплатне їх зберігання затверджено форму Примірного договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони). Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів укладення вказаного договору між позивачем та Фондом державного майна України (його регіональне відділення), чи/або центральний орган виконавчої влади (його територіальний орган), який є засновником підприємства.

В аспекті зазначеного правозастосування суд дійшов висновку про те, що суб'єкт приватного права (відповідач) має здійснювати утримання (зберігання) захисних споруд державної форми власності виключно на підставі договору про безоплатне зберігання споруд цивільного захисту (цивільної оборони), примірник якого у матеріалах справи відсутній. Доказів протилежного прокуратурою або позивачами не надано.

Таким чином, підстави для зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» вчинити дії щодо приведення у справний стан дренажу, гідроізоляції і вимощення по периметру захисної споруди, а також водостічних труб для забезпечення постійного відведення води від споруди; виконання огороджувальних конструкцій такими, що забезпечують у приміщенні нормальний температурно-вологісний режим у період експлуатації і захищати споруду від поверхневих та ґрунтових вод; від ремонтування гідроізоляції, яка забезпечує захист захисної споруди від поверхневих та ґрунтових вод і не допускати затоплення після впливу засобів ураження; від ремонтування системи вентиляції сховища; обладнання сховища системою опалення; обладнання сховища системою водопостачання; обладнання сховища системою каналізації; забезпечення сховища необхідною кількістю первинних засобів пожежогасіння; укомплектування пожежного щита пожежним інвентарем згідно норм належності, вказування порядкового номеру та номеру виклику пожежної охорони; виконання з'єднання жил електропроводів за допомогою паяння, зварювання чи спеціальних зажимів; приведення у готовність до використання за призначенням захисних споруд цивільної оборони; оновлення плану приведення сховища у готовність до прийому людей, яких необхідно укривати; надання розрахунку укриття найбільшої працюючої зміни об'єкту економіки, якщо продовжує свою діяльність у особливий період; підключення світлових покажчиків евакуаційних виходів до джерела живлення евакуаційного (аварійного освітлення, або таким, що переключається на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних) джерелах живлення у суду відсутні, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У частині клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, поданому до суду 14.02.2017 (Т.1 а.с. 135), суд зазначає, що у судовому засіданні 12.12.2017 представником відповідача будь-яких клопотань заявлено не було. Дане ж клопотання суд вважає необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, позаяк даний спір відповідно до КАС України як в редакції до 15.12.2017, так і в редакції, що діє з 15.12.2017, підпадає під юрисдикцію адміністративного судочинства.

У частині клопотання представника відповідача на пропуск прокуратурою строків звернення до суду, поданому до суду 01.12.2017, суд зазначає, що у судовому засіданні 12.12.2017 представником відповідача будь-яких клопотань заявлено не було.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2016 посадовими особами Московського РВ ГУ ДСНС у Харківській області складено акт комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільної оборони (сховище) № 76696, яким встановлено невиконання відповідачем припису № 5 від 17.02.2015. Доказів оскарження вказаного припису відповідачем не надано. До суду ж Харківська місцева прокуратура № 4 з даним позовом звернулась 08.07.2016, тобто у шестимісячний строк, визначений КАС України.

Керуючись вимогами ст. ст. 2, 5 - 11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Керівника Харківської місцевої прокуратури №4 (61038, м.Харків, вул. Маршала Батицького, 23) в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (61013, м.Харків, вул. Шевченка, 8, ), Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м. Харків, Салтівське шосе, 73, ) за участю Прокуратури міста Києва (03134, м.Київ, вул. Предславинська, 45/9, ) до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м.Київ, вул. Т. Шевченка, 18, ) відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Окружний адміністративний суд міста Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.П. Катющенко