Справа № 826/1906/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2018 року № 826/1906/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Качура І.А., Келеберди В.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

треті особи Командитне товариство «Автолегіон-Варванської Ю.В.»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Реверс Компані»

про визнати протиправним та скасувати висновок та наказ

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (надалі - Відповідач), треті особи, які не заявляють позовних вимог на предмет спору: Командитне товариство «Автолегіон-Варванської Ю.В.» (надалі - третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Реверс Компані» (надалі - третя особа 2), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 24.11.2016 року за результатами розгляду скарги Командитного товариства «Автолегіон-Варванської Ю.В.» від 28.09.2016 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.09.2016 року за №29393-0-33-16; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 24.01.2017 року №171/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 24.11.2016 року за результатами розгляду скарги Командитного товариства «Автолегіон-Варванської Ю.В.» від 28.09.2016 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.09.2016 року за №29393-0-33-16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду справу на 24.05.2017 р.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 22.05.2017 р. надійшло клопотання від Міністерства юстиції України про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні від 24.05.2017 р. відкладено розгляд справи в зв'язку з неявкою представника Відповідача на 02.08.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що спірний висновок, на підставі якого було прийнято оскаржуваний наказ Відповідачем, є необґрунтованим, доводи про наявність чинних обтяжень (арештів та заборон відчуження) щодо предмету іпотеки спростовуються, а ТОВ «Реверс Компані» було надано всі документи, необхідні для реєстрації права власності на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку», в тому числі направлення і отримання КТ «Автолегіон-Варваньскої Ю.В.» вимогу в порядку ч.1 ст.35 цього закону. Отже, доводи скарги, які лягли в основу оскаржуваного висновку Комісії, є надуманими та необґрунтованими.

В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача проти позову заперечує, при цьому зазначивши, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 було прийнято рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «Реверс Компані» за наявності записів про заборону відчуження майна, що є перешкодою здійснення державним реєстратором дій.

В судовому засіданні представник Відповідача наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи 1 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представник третьої особи 2 позовні вимоги Позивача підтримав в повному обсязі та просив Суд позов задовольнити.

Крім того, представником третьої особи 2 надано суду письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 02.08.2017 року враховуючи неприбуття в судове засідання третьої особи 1 (КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.»), Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на серпень 2017 року).

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, що 24.01.2017 року Міністерством юстиції України прийнято наказ №171/5, яким наказано: задовольнити скаргу командитного товариства «Автолегіон-Варванської Ю.В.» від 28.09.2016 року у повному обсязі; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2016 року №№30618641, 30623426, 30623767, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, виконання покласти на Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України; тимчасово заблокувати доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на один місяць, виконання покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Позивач вважає, що спірний Наказ прийнято з порушенням вимог законодавства, звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Приватним нотаріусом ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 85,8 кв.м, зареєстрованої в базі даних заяв Державного реєстру прав 15.07.2016 року, 25.07.2016 року прийнято рішення №30618641, відповідно до якого було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 85,5 кв.м за ТОВ «Реверс Компані» (запис про право власності НОМЕР_2) у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також, на підставі вказаного рішення у Державному реєстрі прав відкрито розділ №01 на нежитлове приміщення площею 85,5 кв.м. До відкритого розділу приватним нотаріусом ОСОБА_1 було перенесено з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про іпотеку за №15565073 та записи про обтяження за №№15565262, 15565609, 15565632.

Крім цього, приватним нотаріусом ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 330,11 кв.м, зареєстрованої в базі даних заяв Державного реєстру прав 15.07.2016 року за №17688699, прийнято рішення 25.07.2016 року №30623426, відповідно до якого було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 330,11 кв.м та ТОВ «Реверс Компані» (запис про право власності НОМЕР_1) у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі вказаного рішення у Державному реєстрі прав на нежитлове приміщення площею 330,11 кв.м було відкрито розділ №01. До відкритого розділу приватним нотаріусом ОСОБА_1 було перенесено з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про іпотеку за №15569440 та записи про обтяження за №№15569487, 15569521, 15569578.

Приватним нотаріусом ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності на комплекс площею 2759,1 кв.м, зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру прав 15.07.2016 року за №17688727, 25.07.2016 року прийнято рішення №30623767, відповідно до якого було зареєстровано право власності на комплекс за ТОВ «Реверс Компані» (запис про право власності №15569945) у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також, на підставі вказаного рішення к Державному реєстрі прав було відкрито розділ №01 на комплекс площею 2759,1 кв.м. До відкритого розділу приватним нотаріусом ОСОБА_1 було перенесено з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про іпотеку за №15569827 та записи про обтяження за №№15569856, 15569904, 15569923.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями приватного нотаріуса ОСОБА_1 КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.» (надалі - Скаржник) подано скаргу від 28.09.2016 року в порядку ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України.

Так, у скарзі Скаржником зазначено, що між Командитним товариством «Автолегіон-Варванської В.С.», як позичальником та ТОВ «Український промисловий банк» були укладені кредитні договори на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 07.08.2007 року №25/К-07 та на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 05.11.2007 року №34/К-07.

З метою забезпечення вимог банку, як іпотекодержателя за кредитним договором від 07.08.2007 року №25/К-07 було укладено іпотечний договір від 07.08.2007 року, предметом якого стали нежитлові приміщення загальною площею 330,11 кв.м та 85,8 кв.м.

За кредитним договором від 05.11.2007 року №34/К-07 укладено іпотечний договір від 05.11.2007 року №24/Z-кіп-07, предметом якого став комплекс нежитлових будівель загальною площею 2759,1 кв.м.

В подальшому між ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» та ТОВ «Реверс Компані» було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами №25/К-07 та №34/К-07 та іпотечними договорами від 07.08.2007 року, зареєстрованими в реєстрі за №1096 та від 05.11.2007 року №34/Z-кіп-07.

На підставі вказаних обставин, приватним нотаріусом ОСОБА_1 прийнято спірні дії щодо реєстрації права власності на спірні об'єкти за ТОВ «Реверс Компані», з чим КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.» не погоджується та вважає їх протиправними.

За результатом розгляду скарги КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.» Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації прийнято висновок від 24.11.2016 року, яким задоволено скаргу та вирішено скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2016 року №№30618641, 30623426, 30623767, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та тимчасово заблокувати доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на один місяць.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952), Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації (надалі - Порядок № 1128), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 „Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації".

У відповідності до абзацу першого пункту 1, пунктів 2, 5 Порядку № 1128 цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції України, що здійснюється Міністерства юстиції України та його територіальними органами.

Згідно з п. 2 Порядку № 1128 для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до п. 2 розділу 1 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року № 37/5, Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Пунктом 2 розділу 1 Положення № 37/5 передбачено, що комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням та іншими актами законодавства.

Разом з тим, Суд вбачає за необхідне звернути увагу на наступне, що відповідно до ч.1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.7 цієї статті суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із вищезазначеного слідує, що суб'єктом владних повноважень можуть виступати органи державної влади, а також юридичні особи публічного права, наділені владно-управлінськими функціями з метою реалізації публічних інтересів держави чи територіальної громади.

Пунктом 1 розділу 2 Положення № 37/5 встановлено, що до складу комісії включаються посадові особи Міністерства юстиції України.

Відповідно до п.8, 10 розділу 3 рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

Висновок комісії, оформлений відповідно до пункту 8 розділу III цього Положення, разом з проектом відповідного наказу Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України подає для підпису Міністру юстиції України, його першому заступнику або заступнику Міністра з питань державної реєстрації.

Позивач вважає, що висновки Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 24 листопада 2016 року не відповідають чинному законодавству України, а тому підлягають скасуванню, Суд не погоджується з даними твердженнями з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом даної норми закону предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що Комісія не являється суб'єктом владних повноважень, не здійснює владних управлінських функцій, а є органом, що входить до структури Мін'юсту, виконує консультативно-дорадчі функції, за результатами своєї роботи приймає рішення у вигляді висновків, які містять рекомендаційний характер, не породжують прав та обов'язків для їх суб'єктів, а тому не можуть бути предметом оскарження в порядку КАС України.

Аналогічна позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017 року по справі №К/800/35906/16, від 08 серпня 2017 р. по справі №К/800/19172/17.

З аналізу матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 24.11.2016 року за результатами розгляду скарги Командитного товариства «Автолегіон-Варванської Ю.В.» від 28.09.2016 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.09.2016 року за №29393-0-33-16 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 24.01.2017 року №171/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 24.11.2016 року за результатами розгляду скарги Командитного товариства «Автолегіон-Варванської Ю.В.» від 28.09.2016 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.09.2016 року за №29393-0-33-16, Суд зазначає наступне.

Міністерством юстиції України 24.01.2017 року прийнято наказ №171/5, яким наказано: задовольнити скаргу командитного товариства «Автолегіон-Варванської Ю.В.» від 28.09.2016 року у повному обсязі; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2016 року №№30618641, 30623426, 30623767, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, виконання покласти на Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України; тимчасово заблокувати доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на один місяць, виконання покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Відповідно до Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1128 суб'єктом розгляду скарги є Міністерство юстиції, яке згідно п.12 Положення за результатами розгляду скарги та на підставі висновків комісії приймає вмотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні у формі відповідного наказу.

Відповідно до п.1 Порядку №1128 постійно діючі комісії утворюються Мінюстом саме для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги, тобто Мінюстом.

У відповідності до п. 19 Положення №1128 рішення, дії або бездіяльність суб'єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (надалі - Закон № 1952-IV) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з приписами п.5 ч.1 ст.2 Закону № 1952-IV обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

При цьому відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність обтяжень прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови про накладення арешту на майно від 23.0.3.2011 року, виданої слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області, постанови про накладення арешту на майно боржника від 25.03.2011 року, виданої Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції накладено арешт на нежитлові приміщення площею 85,8 кв.м та 330,11 кв.м.

Також, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 10.02.2009 року №АЕ371996, виданої Кіровоградським міським управлінням юстиції та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 06.11.2011 року, виданої Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, яким накладено арешт на комплекс площею 2759,1 кв.м.

Позивач посилається на п. 57 Порядку№1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Водночас, Суд наголошує, що арешт на спірне майно накладено не нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, а на підставі постанов державної виконавчої служби.

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна полягає в обмеженні розпоряджатись, володіти та користуватись майном.

З огляду на вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Позивач встановивши наявність відповідного обтяження - арешту нерухомого майна, у відповідності до вимог п.6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов'язаний був відмовити у державній реєстрації прав та їх обтяжень третій особі ТОВ «Реверс Компані».

Отже, Суд погоджується з висновками Відповідача, що такий арешт, як акт обмеження прав власника є видом обтяження речових прав на нерухоме майно, відмінним від заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, тому наявність таких обтяжень тягне за собою різні правові наслідки.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства, а позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватному нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 10, оф. 35) відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді І.А. Качур

В.І. Келеберда