Справа № 646/892/18
Суддя: Теслікова І. І.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/892/18
№ провадження 2-а/646/71/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2018 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді Теслікової І.І.,

за участі секретаря Ротач К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 9 Управління патрульної поліції в Харківській області Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАА № 288197 від 07.02.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом інспектора батальйону № 1 роти № 9 Управління патрульної поліції в Харківській області Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАА № 288197 від 07.02.2018 року, яким просив визнати постанову інспектора такою, що є протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 288197 від 07.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП про та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, оскаржувану постанову вважає необґрунтованою та незаконною, прийнятою з порушенням чинного законодавства України, оскільки на момент притягнення його до адміністративної відповідальності в діях позивача був відсутній склад адміністративного правопорушення.

Позивач у призначене судове засідання не зявився, представник позивача за дорученням надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутності позивача, адміністративний позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Жодних заяв чи заперечень до суду не надіслано.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від серії ЕАА № 288197 від 07.02.2018 року інспектором батальйону № 1 роти № 9 Управління патрульної поліції в Харківській області Національної поліції України лейтенантом поліції ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Із вищезазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1, 07.02.2018 року о 22 годині 37 хв., у м. Валки керував транспортним засобом VOLKSWAGEN ЛТ 35, д.н.з. АХ 1840СМ, який не пройшов обовязковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3 б. Правил Дорожнього руху України експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обовязковий технічний контроль.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Згідно із ч. 3 ст. 121 КУпАП України адміністративним правопорушенням є керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але який своєчасно його не пройшов.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2)легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту серії САК № 593086, автомобіль VOLKSWAGEN LT 35, державний номер АХ 1840 CM, зареєстрований 08.05.2012 року, та який належить ОСОБА_3, та яким керував ОСОБА_1, є вантажопасажирським В.

Відповідно до Постанови КМУ від 8 травня 1993 р. № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії В, тобто до легкових автомобілів.

Відповідно до положень Державного стандарту України ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні» транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії М1, тобто до легкових автомобілів.

Згідно ПДР, які у відповідності з Законом «Про Дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України, в пункті 31.4.1 присутня класифікація транспортних засобів по типам: 1) легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажів: 2) автобуси; 3) вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою до 12 т включно; 4) вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою понад 12 т; 5)автопоїзди, тягачами яких є легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажу; 6)автопоїзди, тягачами яких є вантажні автомобілі.

З огляду на наведене, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4, належить до транспортних засобів вагою до 3,5 тон і кількістю місць для сидіння не більше ніж 8, не враховуючи місця водія, а отже є легковим автомобілем або його модифікацією для перевезення вантажу.

Відповідач відповідно до ст.78 цього Кодексу не надав доказів в обґрунтування складання оскаржуваної постанови та скоєння позивачем порушення ПДР України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245,280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог ст.ст.247п.1,293 КУпАП, скасовує вказану постанову.

Крім того, згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Тому, з урахуванням вказаної норми суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача, задовольняючи позовну вимогу про скасування оскаржуваної постанови, необхідно закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст.77, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст.122,245,247п.1,280,288,289,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 8.5.1 ПДР України, - суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №288197 від 07.02.2018 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП про та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн., а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та в порядку ст. 295КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Теслікова І.І.