Справа № 359/6256/17
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/6743/17
Провадження № 2-а/359/406/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року о 16 годині 20 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2- роти Управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції Донцова Андрія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

14.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом , в якому просив скасувати постанову серії АР № 785953 від 05.08.2017 року, винесену поліцейським 2-ї роти Управління патрульної поліції у м.Борисполі капралом поліції Донцовим А.А. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП.( а.с.1-4).

Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним. 05.08.2017 року поліцейським 2-ї роти Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Київської області капралом поліції Донцовим А.А. було винесено постанову серії АР № 785953 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення 425 грн. штрафу. За змістом оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Logan, номерний знак НОМЕР_1, 05.08.2017 о 21.35 в Київська обл.., Бориспільський р-н., с.Селище, на автодорозі « Баришівка-Селище» керував автомобілем в темну пору доби без увімкненого світла фар та при перевірці не мав при собі (не надав для перевірки) посвідчення водія, чим порушив п.п.19.1 та 2.1а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач стверджує, що зазначена постанова про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки зазначеного в постанові правопорушення він не вчиняв, транспортним засобом він не керував, стояв обабіч дороги з вимкненим двигуном, що також можуть підтвердити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Крім того, поліцейський Донцов А.А. розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАА, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Поліцейський Донцов А.А. склав у своєму патрульному автомобілі постанову, однак не вручив йому під підпис. Також зазначив, що будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, внаслідок чого поліцейським Донцовим А.А. були грубо порушені вимоги ст.ст.278,279 КУпАП. Вважає, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, крім того будь-які докази вчинення ним адмінправопорушення у відповідача при складенні оскаржуваної постанови були відсутні. Позивач стверджує, що постанова про адміністративне правопорушення була винесена з порушенням його прав та вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги та підтвердив викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач Донцов А.А. у судовому засіданні заперечував щодо позову та просив відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент патрульної поліції, ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечувала, вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а також звертає увагу на порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення посадовими особами Національної поліції України, визначеними ст.ст.33,258, 276 КУпАП, та одночасно надала суду письмові заперечення (а.с.15-21).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши надані позивачем та відповідачем відеозаписи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлено, що 05.08.2017 року на автодорозі «Баришівка-Селище» в с.Селище, Баришівський район, Київська область, поліцейським 2- роти Управління патрульної поліції у м.Борисполі капралом поліції Донцовим А.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 785953 (а.с.5).

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

За змістом постанови поліцейський 2- роти Управління патрульної поліції у м.Борисполі капрал поліції Донцов А. А. зазначив, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Logan, номерний знак НОМЕР_1, 05.08.2017 о 21.35 в Київська обл.., Бориспільський р-н., с.Селище: дорога «Баришівка-Селище», 5 км, водій керував автомобілем в темну пору доби без увімкненого світла фар та при перевірці не мав при собі (не пред'явив для перевірки) посвідчення водія, чим порушив п.п.19.1 та 2.1а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП( а.с.5).

Копія постанови надіслана позивачу рекомендованим листом за вих..номером 139 від 07.08.2017 р., про що на постанові міститься відмітка (а.с.5).

Так, відповідно до п. 2.1 -а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; відповідно до п. 19.1 ПДР- у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а)на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б)на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в)на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень статті 222 вказаного Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: серед інших про порушення правил, що забезпечують безпеку руху транспорту та правил користування засобами транспорту (частина 2 статті 121, частина перша статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП та статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268КУпАП.

За змістом п. 5, 9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5) .

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України.

Як передбачено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію України» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до вимог ч.2 вказаної статті, поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, здійсненого нагрудною камерою відеоспостереження патрульного працівника поліції, встановлено, що він не містить доказів того, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а отже підстави, передбачені ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію України», за наявності яких поліцейські могли зупиняти транспортний засіб, були відсутні.

Враховуючи викладене, оскільки були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, підстави для перевірки його документів, передбачених п.2.1 ПДР, також були відсутні.

Крім того, встановлено, що розгляд справи відбувався з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, та ст.268 КУпАП.

Так, суд звертає увагу, що з початку спілкування з позивачем та протягом тривалого часу відповідач не повідомляв про те, що причиною перевірки документів є порушення водієм автомобіля Renault Logan, номерний знак НОМЕР_1, вимог п.19.1 ПДР України, а також, що перед винесенням оскаржуваної постанови, позивачу не було роз'яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Крім того, як видно з переглянутих відеозаписів, автомобіль, яким, як зазначено в оскаржуваній позивачем постанові, він керував, на момент приїзду працівників поліції стояв; позивач та один із свідків знаходились неподалік від автомобіля, інший, як з самого початку повідомляв позивач, відходив та підійшов протягом 20 хвилин, підтвердивши, що саме він водій автомобіля.

Будь-яких належних і допустимих доказів, які б спростовували ці пояснення позивача та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Встановлено, що поліцейський патрульної поліції не надав оцінки поясненням позивача, зокрема тим, що він не знаходився за кермом автомобіля, не врахував пояснення присутніх на місці свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4, на яких він вказував та які повністю підтвердили цю обставину, натомість, без будь-яких належних і допустимих доказів, фактично з надуманих підстав, прийшов до висновку, що позивачем порушено п.п.19.1 та 2.1а ПДР України, та в порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у відповідача були підстави стверджувати, що позивачем порушені вимоги п.п. 19.1 та 2.1(а) Правил дорожнього руху України, а отже, щодо вчинення ним зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Не спростовують висновків суду і досліджені в судовому засіданні показання свідка працівника поліції ОСОБА_6, а також переглянуті в судовому засіданні відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.4 та 6 вказаної статті суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КАС України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, відповідачем не було дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також з урахуванням тієї обставини, що будь-які належні докази, які б свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суду надані не були, та що всі сумніви щодо доведеності вини позивача слід тлумачити на його користь, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та доведеними, і підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст.ст.247,288,293 КУпАП, а також враховуючи положення ч.2 ст.11 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

При цьому суд враховує, що строк звернення з адміністративним позовом позивачем не порушений.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати у справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015 щодо неконституційності положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та ст.ст. 2,4,9,11,71,86,99,128, 160,161,171-2,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АР №785953 від 05.08.2017 року, винесену поліцейським 2-ї роти Управління патрульної поліції у м.Борисполі капралом поліції Донцовим Андрієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів