Справа № 815/144/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/144/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018р. про відмову в ухваленні додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командувача Військово-Морських сил України Воронченко І.О. про визнання протиправної бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошового забезпечення та матеріальної допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2017р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командувача ВМС України Воронченко І.О., в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016р.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016р.;

- визнати протиправною бездіяльність командувача ВМС Збройних Сил України щодо не виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016р.;

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не подання клопотання про продовження строків виплати грошового забезпечення за підпорядкованістю;

- визнати протиправною бездіяльність командувача ВМС Збройних Сил України щодо не подання клопотання про продовження строків виплати грошового забезпечення за підпорядкованістю;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 грошове забезпечення обчисленого у повному обсязі з жовтня 2016р., як дати закінчення двох місяців перебування у розпорядженні командувача ВМС Збройних Сил України;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016р. у розмірі обчисленого з повного розміру місячного грошового забезпечення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не подання клопотання про продовження строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016р..

Визнано протиправним та скасовано Наказ командира військової частини НОМЕР_1 «По стройовій частині» №320 від 30.12.2016р. в частині скасування п.16 Наказу №263 від 1.11.2016р..

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016р. у розмірі 6771,5грн..

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У січні 2018р. ОСОБА_1 звернувся із заявою в суд першої інстанції про винесення додаткового рішення до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017р., оскільки Одеським окружним адміністративним судом не вирішено питання щодо способу виконання судового рішення.

В обґрунтування зазначеної заяви ОСОБА_1 зазначив, що Одеським окружним адміністративним судом при ухваленні судового рішення вирішено питання про право, але не визначено способу виконання судового рішення. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив заяву задовольнити та ухвалити додаткову постанову суду, якою зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 подати за підпорядкованістю клопотання про продовження строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 з 7.10.2016р. відповідно до вимог абз.5 п.9.1 розділу ІХ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України за №260 від 11.06.2008р..

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.01.2018р. у задоволенні вказаної заяви відмовлено, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не заявлялась вказана вимога при подачі адміністративного позову.

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення до постанови Одеського окружного адміністративного суду, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, ухвали суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, чітко передбачений ч.1 ст.252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, судовою колегією встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016р. та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016р.; визнання протиправною бездіяльність командувача ВМС Збройних Сил України щодо не виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016р.; визнання протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не подання клопотання про продовження строків виплати грошового забезпечення за підпорядкованістю; визнання протиправною бездіяльність командувача ВМС Збройних Сил України щодо не подання клопотання про продовження строків виплати грошового забезпечення за підпорядкованістю; стягнення з військової частини НОМЕР_1 грошове забезпечення обчисленого у повному обсязі з жовтня 2016р., як дати закінчення двох місяців перебування у розпорядженні командувача ВМС Збройних Сил України; стягнення з військової частини НОМЕР_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016р. у розмірі обчисленого з повного розміру місячного грошового забезпечення.

Звертаючись у січні 2018р. із заявою про прийняття додаткового рішення щодо вирішення способу виконання рішення, позивач мав на увазі, що судом першої інстанції не вирішено питання про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 подати за підпорядкованістю клопотання про продовження строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 з 7.10.2016р. відповідно до вимог абз.5 п.9.1 розділу ІХ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України за №260 від 11.06.2008р..

Однак, як вбачається із матеріалів справи та позовних вимог, ОСОБА_1 з вимогою про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 подати за підпорядкованістю клопотання про продовження строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 з 7.10.2016р. відповідно до вимог абз.5 п.9.1 розділу ІХ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України за №260 від 11.06.2008р. не звертався, а тому суд першої інстанції не встановив правих підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Апеляційний суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок розгляду якого залишилися невирішеними певні позовні вимоги особи, яка бере участь у справі, не визначено способу виконання судового рішення, не вирішено питання про судові витрати. Проте, як вбачається з постанови Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2017р., суд першої інстанції розглянув адміністративний позов ОСОБА_1 , його частково задовольнив, визнав протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не подання клопотання про продовження строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , визнав протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік. Визнав протиправним та скасував наказ командира військової частини НОМЕР_1 «По стройовій частині» за №320 від 30.12.2016р. в частині скасування п.16 Наказу за №263 від 1.11.2016р.. А також, зобов`язав військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату ОСОБА_1 , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016р. у розмірі 6771,5грн.. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив. Постанова суду набрала законної сили 4.09.2017р. та 14.09.2017р. ОСОБА_1 отримано виконавчий лист. Тобто суд першої інстанції фактично вирішив питання майже по усім позовним вимогам ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для винесення додаткового судового рішення у даній адміністративній справі.

Керуючись ст.ст.252, 312, 316 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018р. про відмову в ухваленні додаткового рішення - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

В.Л. Романішин