Справа № 818/180/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 р. Справа № 818/180/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воловика С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/180/18 за позовом ОСОБА_1 до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась з позовною заявою до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі по тексту - відповідач, Недригайлівське об'єднане УПФУ Сумської обл.), в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника;

- зобов'язати Недригайлівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 виплату пенсії у зв'язку з втратою годувальника з 13.12.2017 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік ОСОБА_2, який за життя отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про державну службу».

27.12.2017 року позивачка звернулась до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

05.01.2018 року листом Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №84/03-15 повідомлено позивачку, що їй відмовлено рішенням комісії №2 у зв'язку з відсутністю права на призначення пенсії по втраті годувальника.

На переконання ОСОБА_1, рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника є протиправним, оскільки дотримані всі вимоги встановлені законодавством для здійснення такої виплати. В зв'язку з цим, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Недригайлівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву зазначило, що на час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою (грудень 2017 року) набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, який не містить норми законодавства, яка б визначала право непрацездатного членам сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію державного службовця на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника та підстави для такого призначення.

Таким чином, з 01 травня 2016 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсій у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу".

Враховуючи наведені обставини, Недригайлівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік ОСОБА_1, ОСОБА_2, який за життя отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про державну службу».

27.12.2017 року позивачка звернулась до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника (а.с.40).

05.01.2018 року листом Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №84/03-15 повідомлено позивачку, що їй відмовлено рішенням комісії №2 у зв'язку з відсутністю права на призначення пенсії по втраті годувальника та зазначено, що відповідно до частини п'ятої розділу ІІІ прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року №213-YІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, у зв'язку з неприйняттям до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися, зокрема, згідно з Законом України «Про державну службу», тому з 1 червня 2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені не перераховуються (а.с.9).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, інвалідністю, у зв'язку з втратою годувальника), або за різними Законами, що регулюють питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян - науковців, державних службовців, військовослужбовців та інших, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Згідно з частиною другою цієї статті непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Частиною 1 статті 38 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пунктом 3 частини першої цієї статті встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 04.11.1997 року перебуває на обліку в Недригайлівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області як отримувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

27.12.2017 року позивачка подала заяву про призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2, який перебував на обліку в Недригайлівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області з 27.12.1994 року як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України ««Про державну службу».

Згідно з частиною 11 статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції 1993 року, право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною 10 цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Частиною 10 статі 37 вказаного Закону передбачалося, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зазначені норми на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника втратили чинність.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року N 213, який набрав чинності 01 квітня 2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах.

У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу".

На час звернення позивачки із відповідною заявою набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, який визначає пенсійне забезпечення державних службовців, однак останнім не передбачено право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію державного службовця.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року.

Відповідно до пункту 2 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Разом з тим, пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено право державних службовців у випадках визначених цими пунктами на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

За таких підстав, на час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою (грудень 2017 року) набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, який не містить норми законодавства, яка б визначала право непрацездатного членам сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію державного службовця на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника та підстави для такого призначення.

Таким чином, з 01 травня 2016 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсій у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу".

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд доходить висновку, що рішення Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 05.01.2018 року відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Додатково суд зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до відповідача, Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про перехід на пенсію в зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись статтями 90, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик