Справа № 808/3351/17
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2018 рокусправа № 808/3351/17

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий суддя: Лукманової О.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року (головуючий суддя Конишева О.В., судді Калашник Ю.В., Прасов О.О., м. Запоріжжя, повний текст ухвали був складений 27.11.2017 року) у справі №808/3351/17 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, третя особа: Прокуратура Запорізької області про визнання незаконною бездіяльність, визнання незаконними дії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України (далі по тексту - відповідач), третя особа: Прокуратура Запорізької області, в якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача, яка виразилась в ненаданні відповіді по суті його звернення до Генерального прокурора України від 16.06.2017 року, невиконанні Генеральним прокурором України своїх повноважень, які надані йому Конституцією України при розгляді його звернення; визнати незаконними дії відповідача, які виразились в ненаданні йому відповіді щодо його звернення від 17.10.2017 року, стягнути на його користь з відповідача відшкодування моральної шкоди у сумі 30000 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року закрито провадження у справі в частині визнання незаконної бездіяльності відповідача, яка виразилась в ненаданні відповіді по суті звернення позивача до Генерального прокурора України від 16.06.2017 року, невиконання Генеральним прокурором України своїх повноважень, які надані йому Конституцією України при розгляді звернення позивача.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року у іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року не оскаржена.

З ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтував тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини справи, що привело до порушень норм матеріального і процесуального права і відповідно до невірних висновків. Апелянт вважав, що даний спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства, оскільки він звертався до відповідача як суб'єкта владних повноважень про застосування засобів впливу на підлеглих йому прокурорів, від яких він на протязі тривалого часу отримував тільки відписки.

Представник відповідача та третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі у частині визнання незаконної бездіяльності відповідача, яка виразилась в ненаданні відповіді по суті звернення позивача до Генерального прокурора України від 16.06.2017 року, невиконання Генеральним прокурором України своїх повноважень, які надані йому Конституцією України при розгляді звернення позивача, виходив з того, що даний спір не є адміністративним, розгляд таких справ відбувається у загальних місцевих судах відповідно до КПК України. Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до тексту звернення позивача від 16.06.2017 року, останній просив вважати його заяву повідомленням про злочини в органах прокуратури, які кваліфікуються за ст.364 КК України та просив внести відомості про це в ЄРДР та розпочати досудове слідство. Суд вважав, що дана скарга стосується дії чи бездіяльності органів дізнання та прокуратури під час досудового розслідування, оскарження яких може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 16.06.2017 року направив на адресу Генерального прокурора України Луценка Ю.В. заяву, яка одержана Генеральною прокуратурою України та згідно листа від 29.06.2017 року за №17/7 була направлена заступнику прокурора Запорізької області Шаповалову А.В. для організації розгляду відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства, про результати розгляду повідомити заявника в установленому законом порядку. ОСОБА_1 був повідомлений про направлення його заяви до Прокуратури Запорізької області.

Як вбачається з тексту заяви ОСОБА_1 від 16.06.2017 року, останній скаржився на рішення, дії та бездіяльність процесуальних прокурорів, посадових осіб слідчих органів у відповідних кримінальних провадженнях, які призводять, на його думку, до затягування досудового слідства та його неефективності. У своїй заяві позивач ОСОБА_1 просив вважати це повідомленням про злочини в органах прокуратури, які кваліфікуються за ст.364 КК України та внести відомості про це в ЄРДР і розпочати досудове слідство, притягнути до відповідальності слідчих та керівників слідства, визнати такими, що підпадають під ознаки корупції та зловживання владою працівників місцевих прокуратур, притягти до відповідальності працівників прокуратури. які тривалий час на протязі трьох років вживають всіх заходів по не проведенню досудового слідства по даним справам.

14.07.2017 року за №17/2-4087-02 Прокуратура Запорізької області надала відповідь ОСОБА_1 на його звернення у порядку КПК, з якої вбачається, що позивачем оскаржувалось закриття кримінального провадження стосовно вказаних ним осіб за ч.1 ст.212 КК України щодо можливого ухилення від сплати податків та рішеннями судових органів у задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено. Прокуратура повідомила ОСОБА_1 про здійснення процесуального контролю розслідування кримінального провадження за п.1 ч.2 ст.115 КК України, відмовила позивачу в реєстрації його заяви в ЄРДР, оскільки в ній не міститься жодних даних про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, роз'яснила, що відповідно до статей 303-307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченого статтями 318-380 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїх запереченнях Генеральна прокуратура України (від 24.11.2017 року №05/3-11321-17) та Прокуратура Запорізької області (від 24.11.2017 року №05/2-2324-17) просили закрити провадження у справі у зв'язку з тим, що даний спір не є адміністративним, оскільки позивач звернувся до Генеральної прокуратури України зі скаргою на рішення, дії, бездіяльність працівників правоохоронних органів Запорізької області при проведенні досудового слідства по конкретним кримінальним провадженням, що на його думку, є кримінальним злочином, які оскаржуються до слідчого судді відповідно до статей 303-307 КПК України.

Аналізуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що даний спір в частині закриття провадження у справі, не є адміністративним та підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства відповідно до статей 303-307 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4, п.2 ч.3 ст.17 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до статей 303, 306 КПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України (в редакції. яка діяла на момент прийняття оскаржуваної ухвали) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм процесуального законодавства.

Керуючись статтями 315, 319, 321 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року у справі№808/3351/17 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів відповідно до ст., ст.328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова