Справа № 367/8641/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року № 367/8641/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Бучанської міської ради, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Бучанської міської ради від 19.10.2017 № 1539/102-34-VII;

- зобов'язати Бучанську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га, розташованої по вулиці Івана Франка (колишня Радянська) у місті Буча Київської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою реалізації свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,10 га, звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Бучанської міської ради Київської області в межах населеного пункту. На виконання вимог чинного законодавства, до вказаної заяви, позивач додав графічні матеріали з позначенням місцерозташування бажаної для відведення земельної ділянки, а також копії документів, що посвідчують особу,- паспорту та реєстраційної картки платника податків. Крім того, в своїй заяві, позивач вказав, що на території України земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) безоплатно із земель державної або комунальної власності у приватну власність не отримував. Проте, в задоволенні вказаної заяви, ОСОБА_1 було відмовлено, мотивуючи це тим, що земельна ділянка, яка показана на графічних матеріалах як бажане місце розташування, розташована на території яка визначена як територія насаджень загального користування. Однак, за твердженням позивача, згідно з інформацією зображеною на основному кресленні генерального плану міста Буча та плану зонування території (зонінгу) міста Буча, запитувана ним земельна ділянка, знаходиться в межах земель категорії Ж-1 (зона садибної забудови). На підставі цього, позивач вважає, що Бучанська міська рада незаконно відмовила йому в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду на 14 лютого 2018 року.

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином.

У призначений для розгляду справи день і час сторони до суду не зявились: позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження; відповідач до суду не зявився, про причини неявки представника суд не повідомив.

За таких обставин суд, на підставі частини девятої статті 205 Кодексу адміністративно судочинства України вирішив здійснювати подальший розгляд справи за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. Таким чином, справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 вересня 2017 року позивач звернувся до Бучанської міської ради із заявою про отримання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована на території Бучанської міської ради Київської області.

До клопотання позивач додав: копію паспорта; копію картки фізичної особи платника податків; графічні матеріали щодо земельної ділянок на території міста Буча по вулиці Івана Франка площею 0,10 га.

19 жовтня 2017 року Бучанською міською радою прийнято рішення № 1539/102-34-VII «Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1С.», відповідно до якого позивачу було відмовлено в задоволенні заяви про надання дозволу на відведення земельної ділянки для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, орієнтовною площею 0,10 га по вулиці Івана Франка в межах міста Буча. В обґрунтування відмови зазначив на невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів,- земельна ділянка, яка показана на графічних матеріалах як бажане місце розташування, розташована на території яка визначена як територія насаджень загального користування, відповідно до Детального плану території, затвердженого рішенням Бучанської міської ради від 17.04.2014 № 1628-53-VI.

04 грудня 2017 року позивач звернувся до Бучанської міської ради з запитом на отримання публічної інформації, про надання викопіювання із "Детального плану території" для розміщення житлової забудови з об'єктами соціальної та інженерної інфраструктури, орієнтовною площею 10,0 га, що розташована в межах вулиць Пролетарська, Толстого, ОСОБА_2 та існуючої житлової забудови в місті Буча Київської області.

Листом від 06 грудня 2017 № 414зі Бучанська міська рада повідомила позивача про те, що його запит розглянуто та надала копію проектного плану, вказаного позивачем, детального плану території в маштабі 1:1000.

18 грудня 2017 року позивач повторно звернувся до Бучанської міської ради з клопотанням про отримання дозволу на розробку документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована на території Бучанської міської ради Київської області. До клопотання позивач додав: копію паспорта; копію картки фізичної особи платника податків; графічні матеріали щодо земельної ділянки на території міста Буча по вулиці Івана Франка площею 0,10 га, а саме: викопіювання зі схеми зонування території міста Буча; викопіювання з генерального плану міста Буча; викопіювання з детального плану території, затвердженої рішенням Бучанської міської ради від 17.04.2014 № 1628-53-УІ.

26 січня 2018 року Бучанською міською радою прийнято рішення № 1775-37-VII «Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1С.», відповідно до якого позивачу було відмовлено в задоволенні заяви про надання дозволу на відведення земельної ділянки для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, орієнтовною площею 0,10 га по вулиці Івана Франка в межах міста Буча, в обґрунтування відмови зазначивши: невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів,- згідно натурних обстежень по території, вказаній у графічному додатку, в межах вулиць ОСОБА_2, сім'ї Красовських (Пролетарська), пролягають виїзди з існуючих садиб, що фасадами виходять на вулицю ОСОБА_2, розташовані всередині кварталу та мають поштову адресу на вулицю сім'ї Красовських (Пролетарська), але забезпечені заїздом-виїздом виключно з вулиці ОСОБА_2, що потребує першочергової розробки детального плану території (лист відділу містобудування та архітектури від 16.01.2018 № 54).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначається статтею 118 Земельного кодексу України.

У відповідності до норм цієї статті громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Положеннями пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що питання регулювання земельних відносин, відповідно до закону, вирішується виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних, міських рад.

Як встановлено судом, позивач 21.09.2017 звернувся до Бучанської міської ради з заявою, в якій у відповідності до статей 118 та 121 Земельного кодексу України та інших нормативно-правових актів щодо сприяння процесу приватизації, просив погодити вибір на безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність та дозволити розроблення проекту землевідводу для будівництва та обслуговування приватного жилого будинку, бажане місцезнаходження земельної ділянки м. Буча, вулиця Івана Франка, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,10 га , а відповідачем - Бучанською міською радою, рішенням від 19.10.2017 № 1539/102-34-VII «Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1С.» щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м. Буча, відмовлено позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м. Буча, відповідно до графічних матеріалів. Також, позивач стверджував, що відповідно до генерального плану міста Буча та плану зонування території міста Буча, зазначена земельна ділянка знаходиться в межах земель категорії Ж-1 (зона садибної забудови).

Судом досліджено наданий позивачем до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою графічний матеріал, та матеріали, додані до позовної заяви, - основне креслення генерального плану міста Буча, схема зонування території міста Буча, генеральний план схеми існуючих планувань та обмежень міста Буча, генеральний план моделі перспективного розвитку міста Буча, та встановлено, що місцем розташування бажаної для відведення земельної ділянки є територія, яка відноситься до зони садибної забудови, а отже, відповідач, приймаючи рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою за клопотанням позивача, діяв неправомірно.

З аналізу статей 118, 122 Земельного кодексу України, статті 50 Закону України "Про землеустрій" убачається, що рішення про надання дозволу на розробку проекту приймається уповноваженим органом державної влади згідно з визначеною законом процедурою безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та підпорядковане меті можливості надання громадянину земельної ділянки у власність або користування.

Відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок допускається лише з підстав, передбачених законом.

В силу частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У справі, що розглядалась, відповідач не навів жодних передбачених законом підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою згідно з поданою ним заявою та доданими до неї графічними матеріалами.

Посилання відповідача на те, що вказана територія, визначена як територія насаджень загального користування є необґрунтованою і жодним чином не підтверджується.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована на території Бучанської міської ради Київської області.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1280,00 грн., підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Бучанської міської ради від 19 жовтня 2017 року № 1539/102-34-VII.

3. Зобов'язати Бучанську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в адміністративних межах Бучанської міської ради Київської області, за адресою вул. Івана Франка, м. Буча, Київська область.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Бучанської міської ради Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.