Справа № 487/1049/18
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1049/18
Провадження № 2-а/487/129/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 року м.Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Гаврасієнко В.О., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (право на поважний суд), ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі-Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питань, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Предметна юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду закріплена приписами частини 1 статті 20 КАС, згідно до якої вирішення справ щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг не відноситься до адміністративної юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду.

Як вбачається із змісту позовної заяви ОСОБА_1, ним заявлено вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок та виплату.

Відтак, такі вимоги належать до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Проте, діючими нормами КАС України не передбачено дій суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до предметної юрисдикції іншого суду.

Разом з тим, частиною першою статті 318 КАС України передбачено, що у разі прийняття рішення судом першої інстанції з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20,22,25-28 цього Кодексу, таке рішення суду підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно ч. 6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З урахуванням наведеного, а також, з огляду на те, що дії суду у випадку, коли при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду врегульовано п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для застосування аналогії закону щодо визначення дій суду у випадку якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до предметної юрисдикції іншого суду.

Таким чином, дану справу слід передати до Миколаївського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 20, п. 2 ч. 1 ст. 29, 241, 248, п. 4 ч. 1 ст. 171, 292-297 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії - передати на розгляд Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: підпис ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Суддя: В.О. Гаврасієнко