Справа № 820/4898/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Супрун Ю.О

27 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4898/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю:

секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - Ігнатенко О.О.

представника відповідача - Косовської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 (суддя Супрун Ю.О.; м. Харків; повний текст постанови виготовлений 24.11.2017) по справі № 820/4898/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка+"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХНІКА+" (надалі за текстом - ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+"), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (надалі за текстом - ГУ ДФС у Харківській області), в якому просив суд: скасувати податкове повідомлення-рішення № від 31.07.2017 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року адміністартивний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХНІКА+" - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 31.07.2017 року Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+".

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що операції між позивачем та його контрагентами безпідставно розцінені судом першої інстанції як фактично здійснені, оскільки в ході перевірки первинними документами не підтверджено фактичного придбання позивачем ТМЦ від контрагентів, а саме: транспортування, передачу та подальше переміщення товару. Вказує, що підприємство не мало власних основних засобів для здійснення ремонту та дообладнання автомобілів, а у ході перевірки інформації щодо залучення сторонніх організацій, що здійснювали ремонт та дообладнання автомобілів не надано підприємством.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, оскільки контролюючим органом жодним чином не спростовано факту здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ "Фрайм Консалт" та ТОВ "Юніком Групп", що виключає підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи встановлено, що на підставі направлень від 30.06.2017 року № 4471, № 4472 виданих ГУ ДФС у Харківській області: головному державному ревізору-інспектору відділу аудиту платників території обслуговування Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області Хоменко А.А., та головному державному ревізору-інспектору відділу аудиту платників території обслуговування Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області Смірнової Т.Б., та відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України (надалі за текстом - ПК України), на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 19.06.2017 року № 2660, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту, що містяться в податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2016 року по взаємовідносинам з ТОВ "Фрайм Консалт" (податковий номер 40816094) на суму 226,8 тис. грн., податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Юніком Групп" (податковий номер 40806279) на суму 320,4 тис. грн. та податкового зобов'язання по ланцюгу.

Зазначена перевірка проведена у період з 30.06.2017 року по 10.07.2017 року. Термін проведення перевірки продовжувався на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 06.07.2017 року № 2927.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДФС у Харківській області складено акт від 14.07.2017 року № 7627/20-40-14-21-07 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту, що містяться в податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2016 року по взаємовідносинам з ТОВ "Фрайм Консалт" (податковий номер 40816094) на суму 226,8 тис. грн., податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Юніком Групп" (податковий номер 40806279) на суму 320,4 тис. грн., та податкового зобов'язання по ланцюгу.

Згідно з висновком акту від 14.07.2017 року № 7627/20-40-14-21-07 зафіксовано порушення ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" вимог податкового законодавства, а саме: абзац "а" п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, підпункт і пункту 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України № 2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту на суму 320422,90 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Юніком Групп" та в сумі 226755,68 грн., по взаємовідносинах з ТОВ "Фрайм Консалт" та занижено податок на додану вартість до сплати в сумі 547178,58 грн., у тому числі за період декларування ПДВ грудень 2016 року по взаємовідносинах з ТОВ "Юніком Групп" та в сумі 226755,68 грн., по взаємовідносинах з ТОВ "Фрайм Консалт".

На підставі висновку акту перевірки 14.07.2017 року № 7627/20-40-14-21-07, ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 31.07.2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 683973,75 грн., в тому числі за основним платежем - 547179,00 грн., та штрафними фінансовими санкціями - 136794,75 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення позивачем та його контрагентами господарських операцій.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Колегією суддів встановлено, що спірні відносини стосуються правомірності визначення та відображення позивачем у податковій звітності з ПДВ сум податкових зобов'язань та податкового кредиту зі сплати податку на додану вартість за наслідками здійснення господарських операцій щодо поставки товарів вчинених між ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" з ТОВ "Фрайм Консалт" та ТОВ "Юніком Групп" у грудні 2016 року.

На переконання відповідача, господарські операції ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" з вищевказаними контрагентами, не носили реального характеру та безпідставно відображені у податковій звітності позивача з ПДВ.

Мотивуючи дані доводи, контролюючий орган виходить із встановлення завищення під час перевірки податкового кредиту за грудень 2016 року на суму у загальному розмірі 547178,58 грн. за результатами здійснення операцій між ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" та ТОВ "Фрайм Консалт", ТОВ "Юніком Групп". Вказує, що ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" не надано до перевірки інформацію щодо розрахунків по взаємовідносинах з контрагентами. У ході проведення інвентаризації згідно наказу директора ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" № 29 не встановлена наявність запчастин до автомобілів, що були придбані у контрагентів. У ході перевірки ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" надано акти списання товарів, якими оформлено ТМЦ. Подальше переміщення придбаного у контрагентів товару не відображено по даним бухгалтерського обліку по рахункам 20, 23,26. Крім того, підприємство не мало власних основних засобів для здійснення ремонту та дообладнання автомобілів. У ході перевірки інформації щодо залучення сторонніх організацій, що здійснювали ремонт та дообладнання автомобілів не надано підприємством. Також у ході перевірки не надано документів, які б свідчили про передачу товарно-матеріальних цінностей матеріально-відповідальною особою ТОВ "Фрайм Консалт", ТОВ "Юніком Групп" матеріально-відповідальній особі ТОВ «Спецтехніка». Не надано документи, згідно яких здійснювалось транспортування придбаних товарів, а саме: 2-й примірник ТТН, що не дає можливості встановити місце навантаження товарів та розвантаження, а отже неможливо встановити реальні витрати часу. Також без наявних документів на перевезення товару неможливо встановити реальні витрати транспорту, осіб відповідальних за перевезення, а отже і факт їх реального перевезення, не має можливості встановити виконавців розвантажувально-навантажувальних робіт з транспортного засобу, підтверджуючих документів щодо навантажувально-розвантажувальних робіт. Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про наявність дефектності первинних бухгалтерських документів, які в подальшому прийняті до обліку службовими особами ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" та як наслідок внесено недостовірні дані до декларацій з ПДВ за грудень 2016 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі по тексту ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст.198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з п.198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм, податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Як було встановлено під час розгляду справи, під час здійснення господарської діяльності між ТОВ "Фрайм Консалт" (далі "Постачальник") та ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" (надалі "Покупець"), керуючись нормами ст. 712 Цивільного кодексу 01.12.2016 року був укладений Договір № 06/12-Ф (надалі "Договір").

Умовами п. 1.1 Договору передбачено, що Постачальник зобов'язується передати належний йому Товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов'язується прийняти Товар та здійснити за нього оплату на умовах Договору.

На виконання умов зазначеного договору, ТОВ "Фрайм Консалт" (Постачальник) здійснив поставку Товару (автозапчастин) на адресу ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" на загальну суму 1360534,02 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 226755,67 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними (№ 161208-002 від 08.12.2016 року всього на суму 235800,00 грн., з ПДВ, № 161209-001 від 09.12.2016 року всього на суму 270 373,30 грн., з ПДВ, № 161209-002 від 09.12.2016 року всього на суму 269 760,70 грн., з ПДВ, № 161212-001 від 12.12.2016 року всього на суму 268 720,00 грн., з ПДВ, № 161212-002 від 12.12.2016 року всього на суму 268 720,00 грн., з ПДВ).

Поставка Товару на склад Покупця здійснювалася силами та за рахунок Постачальника, як це передбачено умовами Договору.

Оплата по вище вказаному правочинну була здійснена шляхом списання коштів з рахунків ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+", що підтверджується відповідними платіжними дорученнями залученими до матеріалів справи.

ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" здійснило оплату своєму контрагенту - ТОВ "Фрайм Консалт" - ПДВ в ціні придбаних товарів та одержало від вищевказаного контрагента податкову накладну, яка містить усі необхідні реквізити, передбачені положеннями норм чинного законодавства.

Надані позивачем до матеріалів справи платіжні доручення засвідчують факт виконання ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" зобов'язань за спірним правочином шляхом перерахування безготівкових грошових коштів, що означає втрату позивачем права власності на ці кошти. Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА +" та його контрагента спільного інтересу щодо їх отримання позивачем (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), суб'єктом владних повноважень не наведено.

Приймання Товару з боку Покупця здійснювалося уповноваженими особами ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА +", на підставі відповідної довіреності, оригінал котрої завжди передається та залишається у Постачальника.

ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" одержало від вищевказаного контрагента податкові накладні, які містять усі необхідні реквізити, передбачені положеннями норм чинного законодавства, а саме податкові накладні: № 72 від 08.12.2016 року, № 73 від 09.12.2016 року, № 74 від 09.12.2016 року, № 75 від 12.12.2016 року, № 76 від 12.12.2016 року.

Податкові накладні були виписані за першою подією, тобто в момент отримання Товару, як це передбачено чинним податковим законодавством України. Сума ПДВ за вищезазначеними накладними була віднесена позивачем до податкового кредиту у Декларації з податку на додану вартість.

Також, між ТОВ "Юніком Групп" (далі "Постачальник") та ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" (надалі "Покупець"), укладено Договір №12/12-ЗЧ (надалі "Договір").

Умовами п.1.1 Договору передбачено, що Постачальник зобов'язується передати належний йому Товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов'язується прийняти Товар та здійснити за нього оплату на умовах Договору.

На виконання умов зазначеного договору, ТОВ "Юніком Групп" (Постачальник) здійснив поставку Товару (автозапчастин) на адресу ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" на загальну суму 1922537,39 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 320422,90 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними (№ 161215-002 від 15.12.2016 року всього на суму 299441, 76 грн., з ПДВ , № 16125-003 від 15.12.2016 року всього на суму 299109,30 грн., з ПДВ, № 161216-001 від 16.12.2016 року всього на суму 298639,98 грн., з ПДВ, № 161216-002 від 16.12.2016 року всього на суму 297397,20 грн., з ПДВ, № 161219-001 від 19.12.2016 року всього на суму 236220,00 грн., з ПДВ, № 161222-002 від 22.12.2016 року всього на суму 46673, 20 грн., з ПДВ, № 161223-001 від 23.12.2016 року всього на суму 56080,00 грн., з ПДВ, № 161226-002 від 26.12.2016 року всього на суму 225814, 20 грн., з ПДВ, № 161226-003 від 26.12.2016 року всього на суму 163161,73 грн., з ПДВ).

Приймання Товару з боку Покупця здійснювалося уповноваженими особами позивача, на підставі відповідної довіреності, оригінал котрої завжди передається та залишається у Постачальника.

ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" одержало від вищевказаного контрагента податкові накладні, які містять усі необхідні реквізити, передбачені положеннями норм чинного законодавства, а саме податкові накладні: № 20 від 15.12.2016 року, № 21 від 15.12.2016 року, № 22 від 16.12.2016 року, № 23 від 16.12.2016 року, № 24 від 19.12.2016 року, № 25 від 22.12.2016 року, № 26 від 23.12.2016 року, № 27 від 26.12.2016 року, № 28 від 26.12.2016 року.

Податкові накладні були виписані за першою подією, тобто в момент отримання Товару, як це передбачено чинним податковим законодавством України. Сума ПДВ за вищезазначеними накладними була віднесена позивачем до податкового кредиту у Декларації з податку на додану вартість.

Факт виконання умов вищезазначених договорів підтверджується залученими до матеріалів справи договорами, документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами, актами здачі-приймання, податковими накладними, журналом-ордером розрахунків, платіжним дорученням.

Крім того, з пояснень представника позивача судом встановлено, що придбані ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА+" у контрагентів автозапчастини були використані у господарській діяльності шляхом використання їх при проведенні передпродажної підготовки, дообладнання автомобілів, реалізацією яких займається позивач згідно з видами діяльності визначеними статутними документами підприємства. Окрім цього, придбаний у контрагентів товар був також реалізований ТОВ "Красота та здоров'я" згідно договору поставки № 30/06-ЗЧ від 30.06.2017 та переданий у власність Покупця.

На підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаних ТМЦ, позивачем надано до матеріалів справи акти списання товарів, договори купівлі-продажу, видаткові накладні, довіреності ( т. 2 а.с. 115-249).

Також позивачем було надано до матеріалів справи копії договорів оренди ремонтно-складських приміщень, на яких зберігаються придбані від контрагентів ТМЦ, та де проводиться технічний огляд, ремонт, дообладнання та проведення перепродажної підготовки реалізованих та/або реалізуємих автотранспортних засобів (т. 2 а.с. 81-96).

Дослідивши в судовому засіданні надані позивачем копії вищевказаних первинних документів, виписаних ТОВ "Фрайм Консалт" та ТОВ "Юніком Групп", судом не встановлено підстав для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій, а тому посилання податкового органу на те, що подані платником документи не дозволяють встановити реальність виконання розглядуваних операцій та факт їх використання у господарській діяльності товариства, є помилковими та спростовані наданими до матеріалів справи письмовими доказами.

Доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій для цих осіб, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов'язаність операцій з господарською діяльністю позивача, про не вчинення операцій, про відсутність факту поставки товарів, відповідачем під час судового розгляду не надано.

Порушень в діях позивача при формуванні податкового кредиту по взаємовідносинам з вищезазначеними контрагентами під час судового розгляду не встановлено.

Доставка товару здійснювалась силами та за рахунок постачальників, що відповідає умовам договорів поставки, отже вимога податкового органу щодо обов'язкової наявності у позивача товарно-транспортних накладних є безпідставною, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару.

Посилання податкового органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника. Платник податку на додану вартість (покупець товару, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів.

Таким чином, висновки перевірки позивача по взаємовідносинам із ТОВ "Фрайм Консалт" та ТОВ "Юніком Групп" не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Інших порушень правил формування податкового кредиту відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

У відповідності до ч. 7 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, правомірність винесеного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 31.07.2017, належним чином не довів, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення .

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 по справі № 820/4898/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)С.В. Дюкарєва
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 05.03.2018.