Справа № 826/400/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2018 року № 826/400/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекультивація»

до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу КМР

(Київської міської державної адміністрації)

третя особа Антимонопольний комітету України

про визнання протиправними дії, зобов’язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт-фінанс» (надалі – Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) (надалі – Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними дії Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) щодо відмови в погодженні обсягів вивозимих великогабаритних та будівельних відходів для їх захоронення на полігоні Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекультивація», який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова, б/н; зобов’язати Департамент житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) погодити обсяги вивозимих великогабаритних та будівельних відходів для їх захоронення на полігоні Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекультивація», який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова, б/н.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 16.01.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання 04.04.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 04.04.2017 р. розгляд справі відкладено до 03.07.2017 р., у зв’язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. у відпустці.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 14.04.2017 р. надійшло клопотання від Позивача про залучення третьої особи - Антимонопольний комітету України, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні 03.07.2017 р., Судом прийнято рішення про відкладення розгляду справи на 18.09.2017 р. та за залучення до розгляду справи третьої особи - Антимонопольний комітету України, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 18.09.2017 р. розгляд справі відкладено до 07.11.2017 р., у зв’язку з технічними причинами.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що відмова Відповідача в погодженні обсягів вивозимих на захоронення великогабаритних та будівельних відходів на полігон ТОВ «Рекультивація» є протиправним та необґрунтованим.

Представник Відповідача в судове засідання не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Письмових пояснень суду не надав.

Представник третьої особи надав усні пояснення.

Враховуючи неприбуття представника Відповідача в судове засідання 07.11.2017 року, Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.).

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Рекультивація» звернулось з заявою від 21.09.2016 року вих. №21-09/16 до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій було поставлено питання щодо погодження обсягів вивозимих на захоронення великогабаритних та будівельних відходів на полігон ТОВ «Рекультивація», який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова, розміром 80000 кв.метрів.

Листом від 26.10.2016 року №058/4/2-10290 Відповідачем повідомлено, що схема санітарного очищення населеного пункту, на що посилався Позивач, не є розпорядчим документом, який зобов’язує погоджувати/розподіляти обсяги відходів між об’єктами поводження з відходами. Окрім того, така вимога ТОВ «Рекультивація» прямо порушує вимоги чинного законодавства щодо забезпечення економічної конкуренції.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

У преамбулі Закону України «Про відходи» № 187/98-ВР від 05.03.1998 року (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про відходи» визначено, що до основних напрямів державної політики щодо реалізації зазначених принципів належить обов'язковий облік відходів на основі їх класифікації та паспортизації.

Згідно з пп.15 п. «а» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів.

До повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері поводження з відходами відповідно до п. «ж» ч.1 ст. 20 Закону України «Про відходи» належить також розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів.

З метою удосконалення сфери погодження з відходами у місті Києві, зменшення негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров’я населення, отримання економії первинних ресурсів за рахунок використання вторинної сировини виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято розпорядження від 10.02.2014 року №193 «Про затвердження Схеми санітарного очищення м. Києва».

Пунктом 1 вказаного розпорядження затверджено схему санітарного очищення м. Києва, розроблену Державним підприємством «Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства», пунктом 2 Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою та забезпечення природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головному управлінню Державної санітарно-епідеміологічної служби у м. Києві та головам районних у місті Києві державних адміністрацій зобов’язано забезпечити контроль за здійсненням санітарної очистки міста відповідно до схеми санітарного очищення м. Києва, зазначеного у п.1 розпорядження.

Відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.01.2006 року №6 передбачено, що схема санітарного очищення визначає черговість здійснення заходів, обсяги робіт із усіх видів очищення і прибирання, системи її методів збирання, зберігання, видалення, знешкодження, перероблення, утилізації та захоронення, необхідну кількість збиральних машин, механізмів, устаткування й інвентарю, доцільність проектування, будівництва чи реконструкції, розширення об’єктів санітарного очищення, їх основні параметри і розміщення, орієнтовані капіталовкладення на будівництво і придбання технічних засобів.

Згідно з наказу Міністерства охорони, здоров’я України від 17.03.2011 року №145 визначено, що схема санітарного очищення – документ, у якому міститься графічні та текстові матеріали щодо черговості здійснення заходів та обсягів робіт з санітарного очищення, систем і методів збирання, зберігання, перевезення, оброблення (перероблення), утилізації, видалення, знешкодження і захоронення побутових відходів, включаючи небезпечні відходи у їх складі, необхідної кількості сміттєвозів, механізмів, устаткування та інвентарю, доцільності проектування, будівництва, реконструкції чи розширення об’єктів поводження з відходами, їх основні параметри і розміщення, орієнтовані капіталовкладення та будівництво і придбання технічних засобів.

Також, відповідно до наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 07.06.2010 року №176 передбачено, що методи та засоби збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізації ПВ рекомендується обирати з урахуванням складу та властивостей побутових відходів, їх річного обсягу утворення, кліматичних умов регіону, потреби вторинних енергетичних та матеріальних ресурсах, органічних добривах, економічних факторів та інших вимог. Порядок поводження з ПВ у населеному пункті (селі, селищі, місті) визначається затвердженим органом місцевого самоврядування Правилами благоустрою. Схемою санітарної очистки та місцевими програмами поводження з ПВ. Збирання, перевезення, перероблення та утилізація ПВ здійснюється з дотриманням санітарних правил і норм та екологічного законодавства.

Отже, з урахування вищевикладеного, схема санітарного очищення населеного пункту не є тим розпорядчим документом, який би зобов’язував погоджувати/розподіляти обсяги відходів між об’єктами поводження з відходами.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий, суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

У відповідності до ч.1 ст. 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 та пункту 4 ч.2 цієї статті Закону України "Про захист економічної конкуренції", антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Проте, Позивачем не доведено, що дії Відповідача призвели чи могли призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Тобто відсутній прямий зв'язок між висновками, наведеними в рішенні Відповідача та вчиненими Позивачами діями, пов’язаними з тендером щодо закупівлі послуг в порядку, передбаченому Законом України «Про публічні закупівлі».

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що критерієм визначення переможця спірних торгів стала цінова пропозиція учасників та місце розташування полігонів.

Суд звертає увагу Позивача, що в разі не погодженням з проведення/ результатами публічних закупівель, останній не позбавлений права звернутися до Антимонопольного комітету України з відповідною скаргою.

З аналізу матеріалів справи та норм права вбачається, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекультивація» (адреса: 08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Садова, 24А) відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук