Справа № 819/226/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 819/226/18

06 березня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючою судді Подлісної І.М.розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі клопотання про забезпечення адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області, в якій заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення згідно :

ВП № 55739847 від 08.02.2018 відкритого на підставі Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 21.12.2017 р. № 192/2/19-01- 61/543 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 в сумі 96000,00 грн.;

ВП № 55742475 від 08.02.2018 відкритого на підставі Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 21.12.2017 р. № ТЕ192/19-01- 61/543 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 в сумі 3200,00 грн.;

ВП № 55742608 від 08.02.2018 відкритого на підставі Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 21.12.2017 р. № 192/1/19-01 - 61/543 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 в сумі 9600,00 грн;

ВП №55739847 від 08.02.2018 про арешт майна боржника відкритих головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2.

Дана заява обґрунтована тим, що 08.02.2018 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 винесено вищезазначені постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, з повідомлення від банківської установи, стало відомо, що арештовано рахунки позивача, і тому ОСОБА_1 не має можливості сплачувати податки, виплачувати заробітну плату працівникам, виконувати договірні зобов'язання. Арешт рахунків, можлива реалізація майна, все це свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Розглянувши подану заяву, дослідивши докази наданні на його обґрунтування та надавши їм оцінку, суд вважає, що вона підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, при наявності двох підстав, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно п. 2. ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, оскільки заявник ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом про оскарження та скасування спірних постанов, а 08.02.2018 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження:

ВП № 55739847 на підставі Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 21.12.2017 р. № 192/2/19-01-61/543 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 в сумі 96000,00 грн.;

ВП № 55742475 на підставі Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 21.12.2017 р № ТЕ192/19-01-61/543 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 в сумі 3200,00 грн.;

ВП № 55742608 на підставі Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 21.12.2017 р. № 192/1/19-01-61/543 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 в сумі 9600,00 грн. і винесено постанову про арешт майна боржника ВП №55739847, тому слід зупинити дане стягнення до набрання законної сили судовим рішенням у справі, що розглядається, оскільки саме такі способи забезпечення позову встановлено п.1 та п.5 ч. 1 ст. 151 КАС України, задовольнивши подану заяву ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" N 1404Л/ІІІ від 02.06.2016 р. заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, утому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій визначені ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" N 1404Л/ІІІ від 02.06.2016 р. Так, згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" N 1404Л/ІІІ від 02.06.2016 р. виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі:

- проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;

- зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

- зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;

- порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);

- звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону;

- надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;

- включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону;

- затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;

- надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

- включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);

- встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов'язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З аналізу наведених законодавчих норм слідує, що ні Порядком N 509, ні ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02.06.2016 р. не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

Судом встановлено, що державним виконавцем розпочато примусове виконання постанов відповідача, оскільки їх оскарження, згідно з чинним законодавством, не зупиняє виконання.

Арешт рахунків, можлива реалізація майна, все це свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Оскільки, правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваних постанов управлінням Держпраці у Тернопільській області буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи, стверджувати на даний час про це неможливо, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваних постанов і задоволення позовних вимог про їх скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цих постанов.

Наведене судом, свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а відтак заяву слід задовольнити повністю, вживши заходи забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення стягнення на підставі цих постанов.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованою, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 150,151,154,205,248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення згідно:

- ВП № 55739847 від 08.02.2018 відкритого на підставі Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 21.12.2017 р. № 192/2/19-01- 61/543 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 в сумі 96000,00 грн.;

- ВП № 55742475 від 08.02.2018 відкритого на підставі Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 21.12.2017 р. № ТЕ192/19-01- 61/543 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 в сумі 3200,00 грн.;

- ВП № 55742608 від 08.02.2018 відкритого на підставі Постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 21.12.2017 р. № 192/1/19-01 - 61/543 про стягнення штрафу на користь держави з ОСОБА_1 в сумі 9600,00 грн;

- ВП №55739847 від 08.02.2018 про арешт майна боржника відкритих головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 до завершення розгляду адміністративної справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили за правилами, визначеними статтею 256 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок, встановлений статтею 295 КАС України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.