Справа № 398/61/18
Суддя: Соколова Р. І.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/61/18
Провадження №: 2-а/398/51/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" березня 2018 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Соколової Р.І.

за участю секретаря Лісовської Л.М.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови від 02.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. та закриття справи,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській поліції ДПП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 885104 від 02.01.2018 року та закрити справу.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 02.01.2018 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 885104. Як зазначено в оскаржуваній постанові, 02 січня 2018 року о 12 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом ОСОБА_2 Аstrа, д.р.н. ВА 6829 ВВ по вул. Б. Ельворті в м. Кропивницький, позивач проїхав світлофорний об'єкт на заборонений сигнал світлофора - жовтий, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» ПДР, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає висновки зроблені поліцейським, безпідставними у зв'язку з чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню у судовому порядку. На час, коли він виїхав на перехрестя, після проїзду якого позивача зупинив відповідач, на світлофорі, який регулює рух на ньому, увімкнувся зелений миготливий сигнал, який у відповідності до п. 8.7.3 «в» ПДР також дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, з огляду на що продовжив проїзд перехрестя. Під час його виїзду з перехрестя на світлофорі вже увімкнувся жовтий сигнал, який у відповідності до п. 8.7.3 «ґ» забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. У відповідності до п. 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Зважаючи на зазначену норму ПДР позивач продовжив рух у наміченому напрямку, після чого його зупинив поліцейський та повідомив, що він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, з чим позивач категорично не погодився.

Крім того, позивач зазначає, що оскаржувана постанова складена безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу - по вул. Б. Ельворті, 3 у м. Кропивницькому. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП. Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення його прав, передбачених статтею 268 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, справу закрити. Позивач наголосив, що він завершував маневр, розпочавши рух на жовтий сигнал світлофора, а вже закінчив маневр в момент перемикання жовтого сигналу на червоний, що не суперечить ПДР, при цьому, виконавши все можливе для усунення перешкод для інших учасників дорожнього руху, тобто уникаючи створення аварійної обстановки.

Відповідач, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, надав DVD-R диск з відеофіксацією з місця адміністративного правопорушення від 02.01.2018 року, що здійснювалась на нагрудний відео-реєстратор, як доказ по справі.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, переглянувши запис з нагрудного відео-реєстратора,вислухавши пояснення позивача, суд приходить до наступних висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В судовому засіданні встановлено, що 02 січня 2018 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській поліції ДПП ОСОБА_3 було винесено постанову, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом ОСОБА_2 Аstra, д.р.н. ВА 6829 ВВ по вул. Б. Ельворті в м. Кропивницький, позивач проїхав світлофорний об'єкт на заборонений сигнал світлофора - жовтий, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» ПДР, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови на ОСОБА_1. накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, суд вважає відсутніми правові підстави для задоволення позову в частині оскарження дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за місцем здійснення адмінправопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів0, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З відеозапису з місця події, що здійснений за допомогою нагрудного реєстратора поліцейського, дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 почав маневр на заборонний жовтий сигнал світлофора, а закінчив його на червоний сигнал світлофора (26-31 секунди відеозапису).

Суд вважає не обґрунтованим посилання позивача на п. 16.8 ПДР, відповідно до якого водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, оскільки позивач бачив жовтий сигнал світлофора завчасно, ніяких перешкод для здійснення гальмування не було, а тому мав здійснити зупинку транспортного засобу, крім того, як вбачається з відеозапису вказаний відрізок дороги не містив перехрещення проїзних частин, тому п. 16. 8 ПДР в даному випадку не застосовується.

Відповідно до п. п. 8.11 ПДР дозволяється водіям в разі неможливості зупинити транспортний засіб, не вдаючись до екстреного гальмування, рухатись далі при ввімкненому жовтому сигналі світлофору за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

В той же час, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця події позивач бачив жовтий сигнал світлофора завчасно, ніяких перешкод для здійснення гальмування не було, а тому мав здійснити зупинку транспортного засобу згідно п. 8.10 Правил дорожнього руху, без застосування екстреного гальмування. Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Тому обов'язком водія є обирати безпечну швидкість враховуючи дорожню обстановку.

Оскаржувана постанова винесена в присутності ОСОБА_1, дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч.2 ст. 122 КУпАП в межах санкції за це правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, порушення п. 8.7.3 «г» ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 02.01.2018 мало місце, постанова серії БР № 885104 від 02.01.2018 року, винесена відносно ОСОБА_2 законно, а відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 242-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02.01.2018 року БР № 885104 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соколова Р.І.