Справа № 826/387/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2018 року № 826/387/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Качура І.А., Келеберди В.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
до третя особа:Державного космічного агентства ДП «Арсенал»
про стягнення заборгованості у розмірі 2876076,09 грн,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - позивач) з позовом до Державного Космічного Агентства України (надалі - відповідач), за участю третьої особи - ДП Завод «Арсенал» (надалі - третя особа), в якому просить: стягнути з розрахункових рахунків Державного Космічного Агентства України (пн. 00041482) до бюджету податкову заборгованість ДП Завод «Арсенал» (пн. 14310520), а саме: з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 21648470,43 грн. на бюджетний рахунок №0007 (одержувач: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код одержувача 38004897, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 18010500); з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 2524392,00 грн. на бюджетний рахунок №0007 (одержувач: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код одержувача 38004897, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 18010600).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 16.01.2017 р., відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 30.03.2017 р. надійшла заява від Позивача про уточнення позовних вимог, а саме просить: з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2524392,00 грн. на бюджетний рахунок №0007 (одержувач: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код одержувача 38004897, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 18010500); з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 351684,09 грн. на бюджетний рахунок №0007 (одержувач: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код одержувача 38004897, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 18010600).

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 04.04.2017 р. розгляд справі відкладено у зв'язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. у відпустці.

В судовому засіданні 03.07.2017 р., Судом прийнято рішення про відкладення розгляду справи в зв'язку з призначенням до колегіального розгляду.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 09.10.2017 р. розгляд справі відкладено.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що за ДП Завод «Арсенал» обліковується податковий борг, який на час звернення до суду не погашений третьою особою. З метою погашення податкового боргу та на виконання вимог ст. 96 ПК України Позивач звернувся до Державного Космічного Агентства України, у сфері управління якого знаходиться ДП Завод «Арсенал», із листом про вжиття заходів з погашення боргу названого боржника. Проте у відповідь отримало безпідставну відмову. Враховуючи наведене у сукупності та приписи норм ст. 95 Податкового кодексу України Позивач просить суд задовольнити позов.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача проти позову заперечував з підстав того, що Позивач не скористався наданим дозволом і не здійснив заходи щодо погашення податкового боргу підприємства (третьої особи) на користь держави шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі. Тобто, Відповідач стверджує, що Позивач не виконав покладені законодавством закріплені обов'язки щодо погашення податкового боргу платника податків.

Представник третьої особи в судовому засідання заперечував проти позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 14.11.2017 р. Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини четвертої статті 122 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.).

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи вбачається, що ДП Завод «Арсенал» () є юридичною особою, яка зареєстрована Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві 15.10.1997 року та взята на податковий облік в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків з 14.08.1992 року. Засновником підприємства є Державне Космічне Агентство України, яка виконує функції власника щодо управління підприємством.

Позивач стверджує, що за ДП Завод Арсенал» обліковується податковий борг у розмірі 22 000 154,52 грн., в тому числі:

- з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 21 648 470,43 грн., яка виникла на підставі самостійно задекларованих податкових зобов'язань по наступних податкових деклараціях: №24159 від 26.04.2012 року, № від 07.02.2013 року, № від 27.03.2013 року № від 28.08.2013 року, № від 03.09.2013 року, № від 18.02.2014 року, № від 18.02.2015 року, № від 18.08.2015 року, № від 03.11.2015 року, № від 17.12.2015 року, № від 11.02.2016 року та донарахованих податкових зобов'язаннях по наспаним податковим повідомленням-рішенням № від 05.03.2014 року, №00006515.8 від 05.03.2014 року, № від 26.12.2014 року, № від 20.02.2015 року, № від 28.12.2015 року, № від 13.01.2016 року, № від 29.02.2016 року/, № від 08.04.2016 року, № від 04.10.2016 року №в від 28.11.2016 року;

- з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 351 684,09 грн, яка виникла на підставі самостійно задекларованих податкових зобов'язань по наступних податкових деклараціях: №24160 від 26.04.2012 року, № від 07.02.2013 року, № від 18.02.2014 року, № від 26.09.2014 року та донарахованих податкових зобов'язаннях по наступних податкових повідомленнях-рішеннях №00037015.8 від 29.08.2014 року, №00037115.8 від 29.08.2014 року, № від 26.12.2014 року, № від 20.02.2015 року, № від 16.06.2016 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 року, у справі №826/16204/13-а позовні вимоги ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо стягнення боргу ДП Завод «Арсенал» задоволено.

Як повідомив Позивач, з метою погашення заборгованості та виконання перед бюджетом вищезазначеної постанови суду направлялись інкасові доручення до банківських установ для списання коштів в рахунок погашення податкового боргу, які були повернуті без виконання.

В подальшому, Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/19128/14 від 21.01.2015 року Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві надано дозвіл на реалізацію майна ДП Завод «Арсенал», яке перебуває в податковій заставі згідно з актом опису майна №10/26-55-25-01-17 від 21.11.2014 року.

На виконання даного рішення суду Позивачем на адресу ДП Завод «Арсенал» направлено рішення про погашення всієї суми податкового боргу №1/25 від 27.02.2015 року та лист про проведення експертної оцінки майна №13564/10/26-55-25 від 02.03.2015 року, відповідно до вимог п. 95.10 ст. 95 ПК України самостійно експертну оцінку майна не проведено.

Позивач зазначив, що відповідно до вимог ст. 96 ПК України Державна податкова інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві направлено до Державного Космічного Агентства України листи про вжиття заходів з погашення боргу ДП Завод «Арсенал» №34629/10/26-55-23-02 від 30.12.2015 року, №3320/10/26-55-16 від 29.01.2016 року, №13781/10/26-55-16 від 30.03.2016 року.

Листом №2371/10-К5.1/16 від 29.04.2016 року Відповідач повідомив, що відповідно до пп. 96.2.4 ст. 96 ДКА України звернулася із пропозицією до Мінекономрозвитку про виключення ДП Завод «Арсенал» із переліку суб'єктів, які не підлягають приватизації і включені до переліку акціонерних товариств, державні пакети акцій яких не підлягають приватизації та державних підприємств, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані.

Крім того, в зазначеному листі Відповідач повідомив, що наказом ДКА України від 15.10.2014 року №177 в установленому законом порядку затверджено перелік майна, що не включається до складу цілісного майнового комплексу ДП Завод «Арсенал», і яке згідно з нормами Податкового кодексу України може виступати джерелом погашення податкового боргу. До вказаного переліку включені не тільки об'єкти нерухомого майна, а й інше ліквідне (рухоме) майно, на яке не розповсюджується обмеження Закону України від 21.09.2006 року №185 «Про управління об'єктами державної власності». Одночасно відповідач зазначив, що загальна балансова вартість такого майна складає 40 664 739,04 грн., що значно перевищує суму податкового боргу ДП Завод «Арсенал».

Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві 16.08.2016 року звернулась до Відповідача з листом №28051/10/26-55-17-02 щодо вирішення питання про розірвання трудового договору з керівником державного підприємства, що допустив податковий борг.

Позивач відповідно до вимог п.96.3 ст.96 ПК України звернувся до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України (далі - ПК України) джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Положеннями п. 89.3 ст. 89 цього Кодексу визначено, що до акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до положень ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Водночас особливості погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації визначені в ст. 96 ПК України.

Так, п. 96.2 ст. 96 ПК України передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

96.2.1. надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків;

96.2.2. досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету;

96.2.3. ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

96.2.4. виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до пункту 96.3 тієї ж статті ПК України, відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Тобто, ст. 96 ПК України зобов'язує контролюючий орган звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство у тому випадку, якщо:

а) не отримано відповіді органу виконавчої влади протягом 30 календарних днів з дня направлення відповідного подання контролюючого органу;

б) отримано відповідь про відмову у задоволенні його вимог.

Аналіз зазначених вище норм також дає підстави вважати, що обов'язковою умовою для звернення контролюючого органу до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить платник податків-боржник, з поданням щодо прийняття рішення, є неможливість погашення податкового боргу з суми коштів, отриманої від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації.

Більш того звернення з позовом про стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває державне підприємство, можливе за умови, якщо таке підприємство не підлягає приватизації.

Наведене також відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалах цього суду від 02.07.2013 № К/800/20895/13 та від 26.01.2015 № К/800/51898/13.

Нормами ПК України визначено, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств.

Згідно із цією нормою порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, встановлюється Фондом державного майна України.

Наказом Фонду державного майна України від 29.12.2010 року №1954, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.01.2011 року за №109/18847, затверджено Положення про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства (далі - Положення №1954), яким передбачено складання підприємством та затвердження органом, уповноваженим управляти державним майном, переліку майна, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації, та майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Між тим, за загальними правилами, викладеними у п. 87.5 ст. 87 і п. 95.22 ст. 95 ПК України, у разі, якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи.

Контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків. Сума коштів, що надходить у результаті стягнення дебіторської заборгованості, в повному обсязі (але в межах суми податкового боргу) зараховується до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. Сума дебіторської заборгованості, що стягнута понад суму податкового боргу, передається у розпорядження платника податку.

Відтак, для цілей звернення контролюючого органу (Позивача) до Відповідача з поданням та стягнення з нього сум податкового боргу, Контролюючий орган має довести вжиття ним всіх вичерпних заходів щодо погашення ДП Завод «Арсенал» податкового боргу, а також дотримання всіх правил та процедур, які є передумовою звернення з поданням до Державного Космічного Агентства України та звернення з позовом до неї.

Зокрема, для цілей стягнення боргу ДП Завод «Арсенал» з Відповідача Позивач має, крім іншого, довести: відсутність у підприємства майна, яке, в контексті положень п. 96.2 ПК України та приписів Положення № 1954, може бути джерелом погашення податкового боргу та яке не входить до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, або ж, у разі ж наявності такого майна та здійснення заходів з його реалізації, - недостатність коштів, отриманих від його реалізації, для погашення податкового боргу; відсутність у підприємства, в контексті положень п. 87.5 ст. 87 та п. 95.22 ст. 95 ПК України, додаткових джерел погашення податкового боргу (дебіторської заборгованості) або ж недостатність коштів, стягнутих з дебітора боржника в погашення податкового боргу підприємства.

В даному випадку, як встановлено під час розгляду справи, на виконання вимог п. 96.2 ст. 96 ПК України Позивач не звертався до Відповідача із поданням щодо прийняття одного з рішень, передбачених вказаним пунктом ст. 96 ПК України.

З наявних в матеріалах справи листів вбачається лише письмове звернення із проханням щодо сприяння у стягненні суми податкового боргу, яка обліковується за ДП Завод «Арсенал», які не можуть розцінюватись судом як подання в розумінні вимог п.96.2 ст.96 ПК України.

Відсутність з боку Позивача звернення до Відповідача із відповідним поданням вказує на відсутність підстав для покладання на Державного Космічного Агентства України обов'язку із сплати податкового боргу ДП «Завод «Арсенал».

Окрім того звертаючись до суду із даним позовом контролюючим органом не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що ним було використано повний перелік дій, визначений законодавцем щодо порядку встановлення та стягнення податкового боргу державного підприємства саме в заявленій частині.

Крім того, Відповідач звертає увагу, що вартість майна яке перебуває у податковій заставі становить 24569539,79 грн., що в повному обсязі покриває податковий борг.

Суд звертає увагу, що Позивачем не надано доказів вжиття контролюючим органом достатніх дій, спрямованих на виконання рішення судів про стягнення коштів з розрахункових рахунків боржника (ДП «Завод «Арсенал») у всіх банках, які його обслуговують.

Крім того, в контексті положень п. 87.5 ст. 87 ПК України Позивачем не надано доказів виявлення в період до моменту звернення до Відповідача із листами щодо сприяння у погашенні заборгованості додаткових джерел погашення податкового боргу державного підприємства у вигляді дебіторської заборгованості платника податків, та/або стягнення відповідних сум дебіторської заборгованості, в порядку встановленому п. 95.22 ст. 95 ПК України, що у сукупності із вищенаведеним є передумовою звернення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві в порядку п. 96.3 ст. 96 ПК України з поданням до Державного Космічного Агентства України та подальшого заявлення вимог до Державного Космічного Агентства України про стягнення податкового боргу з державного підприємства.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про недоведеність Позивачем встановлених ст. 96 ПК України умов для звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу (третьої особи), а відтак не вбачає підстав для стягнення з Державного Космічного Агентства України податкового боргу ДП Завод «Арсенал».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України К/800/48708/15 від 29.05.2017 року.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, частиною 5 ст. 77 КАС України передбачено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку про передчасність позовних вимог та відповідно, необхідність відмовити в задоволенні позову Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова 2; ) відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді І.А. Качур

В.І. Келеберда