Справа № 415/7715/17
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/7715/17
Провадження № 2-а/415/58/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.18 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1, 93100, Україна до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне лейтенанта поліції Зубарева Івана Віталійовича Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, місцезнаходження якої за адресою: вул. Штейгерська, буд. 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, Україна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправними дії про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

01 грудня 2017 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне лейтенанта поліції Зубарева Івана Віталійовича Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, місцезнаходження якої за адресою: вул. Штейгерська, буд. 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, Україна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправними дії про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 23.11.2017 року інспектором патрульної поліції взводу 1-ї роти батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Зубаревим І.В. винесено постанову серія БР № 037990 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_2 при повороті ліворуч на перехресті вул. Б.Ліщіни -пр-т. Гвардійський м. Сєвєродонецька, водій т/з при повороті ліворуч на перехресті на зелений знак світлофора не дав перевагу в русі автомобілям, що рухались в зустрічному напрямку прямо, а також не мав при собі обов'язкового полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 16.6, п. 2.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_2 мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів але пред'явив його через 5 хвилин, оскільки не вдалося одразу його знайти у транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи. Інспектор 23.11.2017 за адресою м. Сєвєродонецьк звинуватив водія ОСОБА_3 та виніс постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП- протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП- розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожним та мають різне цільове спрямування. Так , відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-пр/2015- «аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення» застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватися вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку - за адресою 93100, Луганська обл., м. Лисичанськ. вул. Штейгерська 8, де розташоване Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному. Інспектор положень закону не дотримався та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, не розглянувши справу в порядку ст.279 КУпАП.

Вважає, що інспектор незаконно винісши постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, не розглянув справу, чим суттєво порушив права ОСОБА_3

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обстави справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (части 2 статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, ознайомлення з матеріалами тощо.

Вважає, що інспектор незаконно склав постанову по справі, не дав ОСОБА_3 можливості скористуватися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази та вирішуються клопотання.

Разом з тим, після висловлювання звинувачень, інспектор склав постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи, як і самого розгляду справи не було, а саме не було: оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Також водія зі статтею 268, 307, 308 було ознайомлено не під час розгляду справи, а вже після винесення постанови. Своїми діями грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

Таким чином, були встановлені такі порушення:

1.Інспектор, порушивши вимоги ст. 283 КУпАП, незаконно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності не розглядаючи справу.

2.Інспектор позбавив позивача ОСОБА_3 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

3.Інспектор порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

4.Інспектор у постанові вказав порушення Правил дорожнього руху, здійснені ОСОБА_3, які не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони б 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцем знаходження відповідача.

Просив суд визнати протиправними дії інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне лейтенанта поліції Зубарева Івана Віталійовича щодо винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та скасувати постанову серія БР № 037990 інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне лейтенанта поліції Зубарева Івана Віталійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 надав заву та просив суд задовольнити його позов у повному обсязі та слухати справу без його участі.

Відповідач взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне лейтенант поліції Зубарева І.В. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надав відеозапис та письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, просив слухати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими фактичні обставини справи.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 037990 від 23.11.2017 року, яка була складена інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне лейтенантом поліції Зубаревим Іваном Віталійовичем протиправною, у зв'язку з порушенням відповідачем процедури накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 037990 від 23.11.2017р. особа, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO держ. номер НОМЕР_1 23.11.2017 року о 08 годині 31 хвилин при повороті ліворуч на перехресті вул. Б.Ліщіни -пр-т. Гвардійський м. Сєвєродонецька, водій т/з при повороті ліворуч на перехресті на зелений знак світлофора не дав перевагу в русі автомобілям, що рухались в зустрічному напрямку прямо, а також не мав при собі обов'язкового полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 16.6, п. 2.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачен е ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Прийняте по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425,00 грн.

В графі 8 постанови «до постанови додаються» нічого не зазначено.

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9794621 від 21.11.2017р., наданої ПрАТ КС «ПЗУ Україна» ОСОБА_1 строк дії з 00.00 години 23.11.2017 до 22.11.2018 включно, страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн., розмір франшизи 2 000 грн., страховий платіж 475,00 грн. сплачений 21.11.2017 р.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії БР № 037990 від 23.11.2017 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складів адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Оскаржувана постанова була складена відповідачем по справі - Зубаревим І.В.. Водночас, в порушення вимог зазначеної інструкції, що передбачає ухвалення постанови поліцейським у разі виявлення правопорушення, відповідач не доведено, що саме ним були виявлені правопорушення з боку позивача.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова була складена відповідачем в порушення вимог п. 4 Р. І Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до п. 2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Для з'ясування факту дотримання відповідачем п. 2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, суд вважає необхідним та доцільним з'ясувати чи містила бездіяльність позивача склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Кожен водій транспортного засобу повинен мати про собі та, у визначених законодавством випадках, пред'явити чи передати для перевірки посадовим особам наступні документи - посвідчення водія, тощо.

Вимогу пред'явити чи передати для перевірки посвідчення водія посадова особа може зажадати у випадках, передбачених законодавством.

Вимога до позивача пред'явити посвідчення водія, відповідачем ОСОБА_1 в письмових запереченнях судовому засіданні відповідачем аргументована тим, що позивач порушив п. 16.6 ПДР, а саме: ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO держ. номер НОМЕР_1 23.11.2017 року о 08 годині 31 хвилин при повороті ліворуч на перехресті вул. Б.Ліщіни -пр-т. Гвардійський м. Сєвєродонецька, водій т/з при повороті ліворуч на перехресті на зелений знак світлофора не дав перевагу в русі автомобілям, що рухались в зустрічному напрямку прямо, втім, вимозі щодо пред'явлення позивачем посвідчення водія не передувало складання протоколів чи постанов про адміністративне правопорушення відносно позивача, адже відповідачем складено одну постанову серії БР № 037990 від 23.11.2017 за два правопорушення.

Отже, слід встановити чи був в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що слугувало підставою для вимоги відповідача щодо пред'явлення позивачем страхового полісу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таки справах субот владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всі можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем на підтвердження вчинення позивачем порушення п.16.6 ПДР надано відеозапис. Втім, слід зауважити, що в графі 8 оскаржуваної постанови «до постанови додаються» нічого не зазначено.

Одночасно з тим, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис, з якого не вбачається ані марки транспортного засобу, ані державного номеру транспортного засобу, ані дати та часу вчинення зазначеного правопорушення. Факт керування транспортним засобом позивачем на відеозаписі, наданому відповідачем суду, не зафіксовано.

Суд доходить висновку, що висновок відповідача стосовного того, що позивач керував транспортним засобом, є його припущенням щодо можливості керування позивачем транспортним засобом, адже з відеозапису не має можливості ідентифікувати транспортний засіб позивача та транспортного засобу, зафіксованого на відеозапису. Не можливо з відеозапису встановити і дату та час вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів керування позивачем 23.11.2017 року транспортним засобом CHEVROLET AVEO держ. номер НОМЕР_1, а отже, не є доведеним факт того, що позивач ОСОБА_1 23.11.2017 року о 08 годині 31 хвилин керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO держ. номер НОМЕР_1, у зв'язку з чим не виникло підстав для пред'явлення полісу страхування та складення відносно позивача постанови за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Окрім цього, позивачем наданий суду поліс страхування. Так, згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9794621 від 21.11.2017р., наданої ПрАТ КС «ПЗУ Україна» ОСОБА_1 строк дії з 00.00 години 23.11.2017 до 22.11.2018 включно, страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн., розмір франшизи 2 000 грн., страховий платіж 475,00 грн. сплачений 21.11.2017 р.

Об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, становить керування транспортним засобом водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії тощо.

Судом встановлено, що відповідачем не доведено факту, що 23.11.2017 року позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO держ. номер НОМЕР_1 23.11.2017 року та мав статус водія 23.11.2017 року.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у формі умислу. Однак, відповідачем не доведено факту того, що позивач керував транспортним засобом, мав статусу водія, у зв'язку з чим був зобов'язаний мати при собі посвідчення водія та не повинен був пред'являти його для перевірки.

Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, може бути особа, якій виповнилось 16 років, спеціальний суб'єкт. Відповідачем не доведено факту того, що позивач керував транспортним засобом.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в бездіяльності позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова була складена відповідачем з порушенням вимог п. 2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, що передбачає що постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАп виноситься на місці, вчинення адміністративного правопорушення, адже позивачем не були скоєні адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності при відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, відсутності в бездіяльності позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 037990 від 23.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 241, 246, 250 КАС України, ст.ст. 122, 126 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, Правилами дорожнього руху України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1, 93100, Україна до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне лейтенанта поліції Зубарева Івана Віталійовича Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, місцезнаходження якої за адресою: вул. Штейгерська, буд. 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, Україна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправними дії про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне лейтенанта поліції Зубарева Івана Віталійовича Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному щодо винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія АР № 476557 від 30.11.2017 р. складену інспектором патрульної поліції взводу 1-ї роти батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному З Голощаповим Олександром Івановичем складену у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу 425 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до адміністративного апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА