Справа № 750/10722/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Петрика І.Й.,

суддів: Собківа Я.М., Шурка О.І.

при секретареві: Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису)апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України

на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 січня 2018 року

у справі № 750/10722/17

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України

про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Позивач - ОСОБА_3 звернулась 06.11.2017 року до Деснянського районного суду міста Чернігова з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просила:

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_3 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди її роботи з 18.07.1984 року по 31.07.1992 року та з 23.12.1993 року по 23.12.1998 року;

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_3 з 07.09.2017 року пенсію на пільгових умовах за списком № 2 згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позовні вимоги позивач обґрунтовує: посиланням на документи (трудова книжка, уточнююча довідка, наказ по підприємству, лист Державної експертизи умов праці), що, на її думку, підтверджують наявність законних підстав (відповідного віку та стажу) для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, а також вказівкою на дані осіб, які можуть засвідчити наявність в неї більш ніж 10-річного пільгового стажу роботи.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 січня 2018 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач, - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України, звернувся 07.02.2018 року з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою відповідач обґрунтовує тим, що, на його думку, відмова у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є правомірною, оскільки позивач на момент звернення не досягнув віку, з якого настає право на пільгове пенсійне забезпечення та не надав належного документального підтвердження своєї зайнятості на роботі з шкідливими умовами праці (за період з 18.07.1984-31.12.1991 - пільгової довідки, за період роботи з 23.12.1993 - 23.12.1998 - відомостей про результати атестації робочих місць чи уточнюючої довідки),

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині з постановленням нового рішення з таких підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом першої інстанції обставин вбачається наступне.

Загальний трудовий стаж ОСОБА_3 складає 30 років 10 місяців 07 днів.

На Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів (з 18.03.1992 - Чернігівська швейна фабрика "Сіверянка", з 28.12.1993 - АТ закритого типу виробничо-торгова фірма "Сіверянка", з 20.05.2011 - ПАТ виробничо-торгова фірма "Сіверянка") ОСОБА_3 працювала в такі періоди та за такими спеціальностями:

18.07.1984 - швачки мотористки 3 розряду розкрійного цеху виробництва засобів хімзахисту;

01.09.1988 - оператор 3-го розряду;

04.10.1994 - швачка 3 розряду цеху № 1;

01.11.1997 - швачка 3 розряду цеху № 2;

06.08.2001 - швачка 3 розряду цеху № 3;

01.09.2004 - швачка 3 розряду цеху № 2;

07.06.2004 - швачка 3 розряду цеху № 3;

24.10.2011 - швачка 3 розряду цеху № 2;

10.08.2012 - швачка 3 розряду цеху № 3;

24.04.2014 - звільнена та з 25.04.2014 переведена швачкою 3- го розряду швачного цеху.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Довідки ПАТ ВТФ "Сіверянка" № 60 від 15.08.2017 (арк. спр. 19) позивачка виконувала роботи на виробництві засобів хімічного захисту на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів в період з 18.07.1984 по 31.12.1991.

Наказом Чернігівської швейної фабрики "Сіверянка" № 133 від 28.06.1992 "Про втрату права на пенсію за роботу в шкідливих умовах" (арк. спр. 19) затверджено перелік професій, працівники яких втратили право на отримання пільгової пенсії, серед яких, зокрема "оператор швейного розряду", "швачка". Підстава переведення окремих робітників на нормальні умови праці відповідно до наказу: припинення з 01.08.1992 Чернігівською швейною фабрикою випуску виробів із гумованих тканин.

Відповідно до листа Державної експертизи Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05 червня 2001 року №306/13 експертизою матеріалів атестації робочих місць, наданих ЗАТ «Сіверянка», встановлено, що первинна атестація робочих місць проведена відповідно з вимогами нормативних документів по цьому питанню, за її результатами видано наказ від №168 від 23.12.1993 року

Наказом Чернігівської швейної фабрики "Сіверянка" № 168 від 23.12.1993 було затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад, яким підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно з додатком до наказу № 168 від 23 грудня 1993 року до переліку робочих місць, яким підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № ІІ, не було віднесено посади оператора швейного розряду, яку в цей період займала позивач.

07.09.2017 позивач ОСОБА_3 звернулась до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України задля призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом від 27.10.2017 №28411/06 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі відсутності у нього достатнього пільгового стажу.

Непогодження позивача з відмовою у призначенні йому пенсії на пільгових умовах на підставі неналежного документального підтвердження його зайнятості на роботах з шкідливими умовами праці, зумовило звернення з даним позовом.

Задоволення позову в повному обсязі суд першої інстанції обґрунтовує наявністю в позивача всіх належних документів, які підтверджують його право на пільгову пенсію, а також показаннями свідків, які підтвердили, що позивач з 1984 по 2002 працював на посаді швачки та виконував роботу з пошиття виробів хімічного захисту.

За наслідками перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», який гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій та встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними, зокрема, такого віку : 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року (п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Таким чином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувшись за призначенням пенсії 07.09.2017, тобто після того, як їй минув 51 рік, досягнула віку, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У відповідності до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі по тексту - Порядок № z1451-05 ), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Таким чином, дія нормативного-правового акту - списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пільгове призначення пенсії за віком, поширюється лише на ті правовідносини, пов'язані із виконанням особою трудових функцій на певній посаді, які мали місце після віднесення цієї посади до діючого списку.

Згідно Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, до такої категорії працівників віднесені, серед іншого, робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті в цехах, виробництвах (на правах цехів), зокрема, засобів хімічного захисту, прогумованих тканин (розділ ХІ «Хімічне виробництво», підрозділ 1 «Основне виробництво», п.4).

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, до такої категорії працівників належать робітники, зайняті на дільницях гумотехнічних виробів (розділ Х. "Хімічне виробництво" 2110А010 б).

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою від 11 березня 1994 р. № 162, який був чинним до 16.01.2003, встановлено, що до такої категорії працівників належать, зокрема, робітники, зайняті у цехах (дільницях) засобів хімічного захисту (розділ X. Хімічне виробництво 2110А010).

Отже, на час роботи позивача в заявлені ним періоди (18.07.1984 -31.07.1992 та 23.12.1993 -23.12.1998), чинні Списки передбачали пільгове пенсійне забезпечення робітників, зайнятих на виробництві засобів хімічного захисту та прогумованих тканин, що свідчить на користь доцільності призначення позивачу пільгової пенсії за умови підтвердження її спеціального стажу.

21.08.1992 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці".

У відповідності до п.3 Порядку № z1451-05 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, оскільки процедура атестації робочих місць, за результатами якої, зокрема, визначається ступінь шкідливості умов праці, була введена лише 21.08.1992, то законодавство передбачає різні порядки підтвердження спеціального стажу до 21.08.1992 року (достатньо документального підтвердження зайнятості особи на роботі, передбаченій Списком ІІ) та після 21.08.1992 року (обов'язковим, окрім іншого, є надання відомостей про результати атестації робочих місць).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 25 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 у тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

Відповідно до п. 10 Порядку № z1451-05 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

В силу п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 8-9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442 (в редакції чинній на період роботи позивача з 23.12.1993 - 23.12.1998) відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Таким чином, для підтвердження наявності законних підстав для призначення пільгової пенсії, особа повинна надати підтвердження набуття нею відповідного віку та достатнього загального (не менше 25 років для жінок) та спеціального (не менше 10 років для жінок) стажу. Період трудового стажу може бути підтверджений: трудовою книжкою, даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідками, виписками із наказів, особовими рахунками і відомостями на видачу заробітної плати, посвідченнями, характеристиками, письмовими трудовими договорами і угодами з відмітками про їх виконання,іншими документи, які містять відомості про періоди роботи, показаннями свідків тощо.

Окрім періоду трудового стажу, особа також повинна підтвердити, що її робота виконувалась в умовах праці, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення за списком І чи ІІ.. Для підтвердження роботи в шкідливих умовах праці особи в період до 21.08.1992 року достатнім є надання підтвердження її зайнятості на роботі за списком І чи ІІ (відповідні записи в трудовій книжці, уточнюючі довідки підприємств з посиланням на списки або їх номери тощо),тоді як для підтвердження зайнятості особи в шкідливих умовах праці в період після 21.08.1992 року, особа повинна, окрім іншого, обов'язково надати підтвердження відповідних умов праці за результатами атестації робочих місць (виписка, витяг із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, карта умов праці тощо).

Із трудової книжки позивача вбачається, що вона має достатній загальний трудовий стаж (більше 25 років).

Щодо спеціального стажу, то в трудовій книжці позивача наявна лише інформація про початок періоду, з якого вона почала працювати з шкідливими умовами праці ("з 18.07.1984 - швачка мотористка 3 розряду розкрійного цеху виробництва засобів хімзахисту"). При цьому, відсутні будь-які інші відомості, що підтверджують її право на пенсію на пільгових умовах (відомості про конкретний період роботи із шкідливими умовах праці, найменування списків або їх номери, куди включається той чи інший період роботи, відомості про атестацію робочого місця за період з 23.12.1993 - 23.12.1998).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Довідки ПАТ ВТФ "Сіверянка" № 60 від 15.08.2017 (арк. спр. 19) спеціальний стаж позивача на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів був набутий в період з 18.07.1984 по 31.12.1991. та становить 7 років 5 місяців 13 днів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що до пільгового стажу позивача слід включити період роботи з 18.07.1984 по 31.12.1991.

При цьому, доводи відповідача щодо невірного зазначення в довідці ПАТ «ВТФ «Сіверянка» від 04 травня 2017 року № 34 Списку №2 суд вважає необґрунтованими, оскільки на період роботи позивача зі шкідливими умовами праці Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 , який зазначений в довідці, був чинним.

Що стосується періоду роботи з 01.01.1992 року по 31.07.1992 року, то колегія суддів вважає, що він також повинен бути зарахований до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивача було переведено на нормальні умови праці лише 01.08.1992 (наказ Чернігівської швейної фабрики "Сіверянка" № 133 від 28.07.1992 "Про втрату права на пенсію за роботу в шкідливих умовах" (арк. спр. 19)).

Отже, позивач працювала в шкідливих умовах праці за Списком ІІ також в період роботи з 01.01.1992 року по 31.07.1992 року, що підтверджується сукупно: записом в трудовій книжці, уточнюючою довідкою, відповідністю роботи позивача в цей період списку ІІ та наказом Чернігівської швейної фабрики "Сіверянка" № 133 від 28.07.1992.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що до пільгового стажу позивача слід також включити період роботи з 01.01.1992 року по 31.07.1992 року.

Щодо періоду роботи позивача з 23.12.1993 - 23.12.1998, то колегія суддів вважає, що його не може бути зараховано до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах зважаючи на наступне.

Згідно копії трудової книжки позивача у період з 23.12.1993 року по 23.12. 1998 року позивач працював в орендному підприємстві «Сіверянка» (28.12.1993 року реорганізовано в АТ ЗТ ВТФ «Сіверянка») на посаді оператора 3 розряду.

Показаннями викликаних до суду першої інстанції свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується, що позивач працював на посаді швачки та шив вироби хімічного захисту з 1984 по 2002 рік.

Як зазначалось вище, на момент періоду з 23.12.1993 по 23.12.1998, діяли Списки, що передбачали пільгове пенсійне забезпечення робітників, зайнятих на виробництві засобів хімічного захисту та прогумованих тканин.

Однак, позивач, всупереч п.3 Порядку № z1451-05, не надала належного підтвердження шкідливості умов її праці за її трудовий період з 23.12.1993 року по 23.12. 1998 року (відповідні відомості в трудовій книжці, виписка, витяг із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, карта умов праці тощо).

Крім того, згідно додатку до наказу Чернігівської швейної фабрики «Сіверянка» від 23.12.1993 року №168 «Перелік робочих місць, виробництв, професій та посад, працівникам яких підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення», яким були затверджені результати атестації робочих місць, до Списку № 2 не віднесено посади оператора 3 розряду, яку в цей період займала позивач.

З огляду на встановлені обставини, період роботи ОСОБА_3 з 23.12.1993 року по 23.12.1998 року не може бути зарахованим до її пільгового стажу у зв'язку з непідтвердженням шкідливості умов її праці в цей період.

Отже, у відповідача були відсутні підстави для призначення позивачу пільгової пенсії за Списком № 2 за заявою ОСОБА_3від 07.09.2017 , оскільки остання на момент звернення не набула 10 річного пільгового стажу роботи.

Поряд з цим, відповідач неправомірно відмовив позивачу у зарахуванні до його спеціального стажу періоду роботи 01.01.1992 року по 31.07.1992 року на підставі відсутності документального підтвердження її зайнятості на роботі за списком №2.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що слід зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період її роботи з 18.07.1984 року по 31.07.1992 року.

Разом з тим, керуючись положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України, слід вийти за межі позовних вимог та визнати при цьому неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_3 періоду її роботи з 18.07.1984 року по 31.07.1992 року для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.9, 229, 308, 310, 313,315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 січня 2018 року адміністративний - скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_3 в зарахуванні до стажу її роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоду роботи з 18.07.1984 року по 31.07.1992 року.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_3 до стажу її роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи з 18.07.1984 року по 31.07.1992 року.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: Петрик І.Й.

Судді: Собків Я.М.

Шурко О.І.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Шурко О.І.

Собків Я.М.