Справа № 126/2365/17
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2365/17

Провадження № 2-а/126/1/2018

"23" січня 2018 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцол В. І.

секретар Гримальська С. В.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Ладижинського ВП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника СРПП Ладижинського ВП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позов мотивує тим, що 23.08.2017 року на його адресу по пошті надійшов конверт в якому знаходилися постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2017 року та виклик державного виконавця.

З надісланих документів він дізнався, що в провадженні Бершадського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження 54444473 від 10.08.2017 року з примусового виконання постанови № 346998 виданої 08.06.2017 року Ладижинським відділом поліції про накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн..

Після звернення до Бершадського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, на його прохання, була видана копія постанови серії БР № 346998 від 08.06.2017 р. винесена начальником СРПП Ладижинського ВП майором поліції ОСОБА_2, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає постанову відповідача незаконною, безпідставною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та без належних доказів, такою що не відповідає дійсним обставинам справи, та підлягає скасуванню з наступних підстав:

Так, із даної постанови вбачається, що він, «08.06.2017 р., в м. Ладижин по вул. Наконечного керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1, порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР України».

Стверджує, що обставини викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки 08.06.2017 р., він виконував службове завдання щодо доставки деревини з ДП «Гайсинське лісове господарство», та рухався з цією метою на автомобілі НОМЕР_1 в м. Ладижин на вул. Хлібозаводська, 2, де знаходиться ДП «Ензим», якому він мав доставити деревину. Заборонний знак 3.3 «рух вантажних автомобілів заборонено» було встановлено перед в'їздом на вул. Хлібозаводська. На з'їзді з вул. Наконечного на вул. Хлібозаводську його було зупинено інспектором поліції, який повідомив, що він порушив вимоги знаку 3.3 та з пропозицією продовжити рух іншою дорогою зовсім в інший бік. Він повідомив інспектора, що виконує службове завдання щодо доставки деревини до ДП «Ензим», який знаходиться по вул. Хлібозаводська, 2, і що його дії відповідають вимогам ПДР України, оскільки в зону дії знаку «3.3» він в'їжджав з найближчого перехрестя до місця призначення, показав йому подорожній лист та товаро-транспортну накладну, де вказано пункти розвантаження автомобіля. Подивившись його документи інспектор дозволив йому рухатись далі. Будь якого протоколу про адміністративне правопорушення, а тим більше постанови про накладення адміністративного стягнення, інспектор поліції не складав.

Крім того, інспектор поліції не зазначив жодного доказу, який підтверджував факт вчинення правопорушення, не залучив свідків, розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутність, тим самим позбавивши його права на захист і подачу пояснень щодо обставин, які мають значення для вирішення справи та оскаржити постанову у визначений законом термін.

Враховуючи вказане позивач просить поновити строк на оскарження постанови серії БР № 346998 виданої 08.06.2017 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП України та скасувати вищевказану постанову.

Позивач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав та просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі належних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 08.06.2017 року начальником СРПП Ладижинського ВП ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 346998 виданої 08.06.2017 року, в якій зазначено, що «08.06.2017 р., в м. Ладижин по вул. Наконечного керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1, ОСОБА_1 порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 8.4 ПДР України».

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 346998 виданої 08.06.2017 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 3.3 розділу 33 ПДР України забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Згідно даних товарно - транспортної накладної серії ВНБ №161436 від 08.06.2017 року перевізник ОСОБА_1 зобов'язаний був доставити деревину з пункту Соболівка до ДП "Ензим" в м. Ладижин, яке розташовано в м. Ладижин по вул. Хлібзаводська, 2. Отже, за наявності вказаного документу позивач дійсно мав право рухатись вантажним автомобілем в зоні дії знака 3.3 для доставлення вантажу в місце призначення, а за таких обставин жодного порушення з його боку небуло.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача. Проте, такі докази відсутні. Відповідачем не було вжито таких заходів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова від 08.06.2017 року не була вислана позивачеві та про її наявність він дізнався лише після виклику до державного виконавця 23.08.2017 року, що вказано у виклику ВДВС, у зв'язку з чим пропустив строк на оскарження постанови.

Сукупність вищенаведених обставин дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 з поважних причин було пропущено визначений законом строк для оскарження постанови.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на спростування доводів позивача суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд , як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб"єкта власних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

П.1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вказаної норми, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 5, 14, 72-79, 205, 241-246, КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії БР № 346998 виданої 08.06.2017 року року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії БР № 346998 виданої 08.06.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП України.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя В. І. Гуцол