Справа № 824/237/18-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/237/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Косменко Х.В.,

представників заявника - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

В поданій до суду заяві позивач просить суд винести рішення, яким визнати обгрунтовним рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області про накладення адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи підприємця ОСОБА_4 від 05.03.2018 р.

В обґрунтування заяви позивач зазначав, що оскільки відповідач відмовився у допуску до проведення перевірки посадових осіб Головного управління ДФС у Чернівецькій області та від підпису направлень на проведення перевірки, заступником начальника Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ОСОБА_4, що перебуває за адресою: с. Петрашівка, Герцаївського району, Чернівецької області та м. Чернівці, вул. Миколаївська, 36 Л, 36М. Таким чином, вказане рішення є обгрунтовним та підлягає підтвердженню судом.

В судовому засіданні представники позивача підтримали подану заяву та просили суд підтвердити обгрунтовність адміністративного арешту майна платника податків.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви.

У відзиві на заяву представник відповідача зазначає, що підставою для винесення наказу про перевірку стала ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.07.2017 року у справі №727/7097/17. Вказана ухвала була оскаржена ОСОБА_4 до суду і на даний час перебуває на розгляді у Верховному Суді. 05.03.2018 року ОСОБА_4 був вручений наказ від 05.03.2018 року № 152 "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у області від 19.09.2017 року №968", ознайомившись із наказом ОСОБА_4 був вимушений відмовити у допуску до проведення перевірки, так як 16.03.2016 року працівниками СУ ФР ГУ ДФС був проведений обшук приміщень: м. Чернівці, вул. Миколаївська, 36-Л, які ОСОБА_4 використовував у своїй підприємницькій діяльності. В ході проведення обшуку були вилучені всі документи фінансово-господарської діяльності ОСОБА_4 в тому числі з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року. Станом на 05.03.2018 року вилучені документи не повернуті, а тому ОСОБА_4 фізично не може виконати вимоги наказів №968 від 19.09.2017 року та №152 від 05.03.2018 року та допустити будь-кого до перевірки через відсутність документів, які можуть бути предметом перевірки. Крім того, відповідач у відзиві зазначає, що станом на 15.12.2017 року ОСОБА_4 не є суб'єктом підприємницької діяльності, згідно відомостей ЄДР припинено його діяльність. З урахуванням наведеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні заяви ГУ ДФС у Чернівецькій області про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платників податків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС України у Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 18.01.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України.

19.07.2017 р. слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці винесено ухвалу про призначення позапланової документальної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 року. Проведення перевірки доручено співробітникам Головного управління ДФС України у Чернівецькій області.

На підставі вказаного рішення податковим органом винесено наказ №968 від 19.09.2017 р. про проведення документальної позапланової перевірки відповідача та 28.09.2017 р. виписані направлення на перевірку №8144 та №8145.

Позивач від підпису вказаних направлень та у допуску до проведення документальної позапланової перевірки відмовився, про що 28.09.2017 р. посадовими особами відповідача складено акти №167/24-13-13-08/НОМЕР_1 та №168/24-13-13-08/НОМЕР_1.

У зв'язку з недопуском до проведення перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_4, 28.09.2017 р. начальник управління податків і зборів ГУ ДФС у Чернівецькій області звернувся до заступника начальника ГУ ДФС у Чернівецькій області з зверненням про застосування адміністративного арешту майна платника податків

Розглянувши вказане звернення, 28.09.2017 р. 17:55 заступник начальника Головного управління ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_5 прийняв рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ОСОБА_4, що перебуває за адресою с. Петрашівка, Герцаївського району, Чернівецької області та вул. Миколаївська, 36 л, м. Чернівці.

Як вбачається із матеріалів справи, Головне управління ДФС у Чернівецькій області зверталось до Чернівецького окружного адміністративного суду із поданням в якому просило підтвердити обґрунтованість рішення про накладення адміністративного арешту майна платника податків від 28.09.2017 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.10.2017 р. провадження у справі № 824/732/17-а за поданням Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, закрито, оскільки між сторонами наявний спір про право.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.11.2017 р. у справі № 824/755/17-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про скасування наказу від 19.09.2017 р. №968 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду фізична особа-підприємець ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 р. суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.11.2017 р.

У звязку із прийняттям постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.11.2017 р., яка набрала законної сили відповідачем внесено зміни до наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 19.09.2017 р. №968, а саме в пункт 1 цифри « 28.09.2017» замінити на цифри « 05.03.2018», про що 05.03.2018 р. прийнято наказ №152.

На підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.11, п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та наказу №968 від 19.09.2017 р. та змінами згідно наказу №152 від 05.03.2018 р. Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області 05.03.2018 р. сформовано направлення на перевірку №355 та №356 щодо проведення документальної позапланової перевірки відповідача тривалістю 5 робочих днів.

За результатами вручення направлення на перевірку та здійснення перевірки податковим органом 05.03.2018 р складено акти № 75/24-13-13-04 про відмову ОСОБА_4 в допуску до перевірки посадових осіб позивача та № 76/24-13-13-04 про відмову відповідача від підпису у направленнях на перевірку.

На підставі вказаних актів начальником управління податків і зборів фізичних осіб Головного управління ДФС у Чернівецькій області 05.03.2018 р. сформовано звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ОСОБА_4

Розглянувши вказане звернення, о 17:45 05.03.2018 р. заступником начальника Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято рішення, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ОСОБА_4, що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: с. Петрашівка, Герцаївського району, Чернівецької області та м. Чернівці, вул. Миколаївська, 36 Л, 36 М.

В матеріалах справи міститься ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з якого вбачається, що з 15.12.17 року ОСОБА_4 припинив підприємницьку діяльність.

Протоколом обшуку від 16.03.2016 року СУ ФР ДФС у Чернівецькій області, зокрема, зазначено перелік предметів та документів, що були вилучені до СУ ФР ДФС у Чернівецькій області .

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України 02.12.2010 р. №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний: - не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; - допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В силу положень п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно положень пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до положень п. 94.4 - 94.6 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

З матеріалів справи вбачається, що до початку проведення перевірки перевіряючими було пред'явлено відповідачу накази Головного управління ДФС у Чернівецькій області про проведення документальної позапланової перевірки №968 від 19.09.2017 р., №152 від 05.03.2018 р. та направлення на перевірки від 05.03.2018 р. №355 та №356, проте фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 перевіряючих до проведення перевірки допущено не було, також було відмовлено у підписанні направлень на проведення документальної позапланої перевірки, про що складено відповідні акти.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.11.2017 р. у справі № 824/755/17-а за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про скасування наказу підтверджено правомірність прийняття контролюючим органом наказу від 19.09.2017 р. №968, яким вирішено провести позапланову документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.07.2017 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.11.2017 р. набрала законної сили, правомірність прийняття контролюючим органом наказу від 19.09.2017 р. №968 доказуванню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що законних підстав для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, у відповідача не було, а тому Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області обґрунтовано та за наявності передбачених ст. 94 ПК України підстав прийнято рішення від 05.03.2018 р. про застосування умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п. 94.10 ст. 94 ПК України).

У відповідності до п. 81.1. ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, зокрема, направлення на проведення такої перевірки. (Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу); копії наказу про проведення перевірки. (Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу); службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Суд не приймає доводи відповідача щодо того, що відповідач не може допустити до проведення перевірки органи податкового органу у зв'язку із відсутністю документів, які були вилучені під час обшуку, оскільки Податковим кодексом України визначено перелік документів які необхідні для проведення перевірки. Пунктом 78.7. ст. 78 ПК України зазначено перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Крім того, згідно п. 85.9. ст. 89 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

З урахуванням наведеного, підстави на які посилається відповідач як на такі, що виключають можливість проведення такої перевірки не ґрунтуються на вимогам податкового законодавства.

Стосовно того, що відповідач припинив свою підприємницьку діяльність, суд звертає увагу на наступне, у період коли була призначена позапланова перевірка, правомірність призначення якої була перевірена у судовому порядку, ОСОБА_4 був суб'єктом підприємницької діяльності, крім того період за який було визначено проведення позапланової перевірки з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року той час, коли відповідач здійснював підприємницьку діяльність, а тому зазначені доводи не впливають на предмет судового розгляду - перевірки обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що податковим органом дотримано вимог закону щодо порядку звернення до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, вимоги податкового органу обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність понесених витрат суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 283, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про підтвердження обгрунтованостіадміністративного арешту майна платника податків, - задовольнити.

2. Визнати обґрунтованим рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області про накладення адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи підприємця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1) від 05.03.2018 р.

3. Рішення підлягає негайному виконанню.

Згідно ч. 8 ст. 283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.

Суддя Т.М. Брезіна