Справа № 826/14477/17
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 березня 2018 року № 826/14477/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНХІМТЕХ”

до

Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ДФС України

про

визнання неправомірним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНХІМТЕХ” звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ДФС України, в якому просило визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ДФС України від 23.10.2017 №11352.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ДФС України від 23.10.2017 №11352 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача винесений не з підстав, виключний перелік яких передбачено п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, а також без дотримання вимог, передбачених п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність дій податкового органу щодо винесення наказу на проведення перевірки.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 30.08.2017 ГУ ДФС у м. Києві направлено запит №26868/10/26-15-14-02-04 на адресу ТОВ “ІНХІМТЕХ” про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) по взаємовідносинах із ТОВ “Вісконт Сервіс” (код 39724613) та ТОВ “Вест Енд” (код 39621207) за період з 01.06.2015 по 31.10.2015, який відправлений засобами поштового зв’язку 31.08.2017.

06.09.2017 позивачем отримано лист ГУ ДФС у м. Києві №26868/10/26-15-14-02-04 від 30.08.2017 та у відповідності до викладених у ньому вимог направлено відповідачу вичерпний перелік документів, що вимагались.

Згідно листа від 22.09.2017 №15/017 відповідачем отримано відповідні копії підтверджуючих документів, наданих позивачем.

Відповідно до зазначеного у доповідній записці в.о. директора Департаменту аудиту ГУ ДФС у м. Києві №3309/26-15-14-02-04 від 04.10.2017 на ім’я начальника ГУ ДФС у м. Києві, відповідачем виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ “ІНХІМТЕХ” (код 37318679) податкового кредиту у сумі 229644,00 грн. по взаємовідносинах із ТОВ “Вісконт Сервіс” (код 39724613) та ТОВ “Вест Енд” (код 39621207), що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за червень-жовтень 2015 року, а також згідно направленого запиту №26868/10/26-15-14-02-04 від 30.08.2017 на адресу ТОВ “ІНХІМТЕХ” та отриманої відповіді листом №15/017 від 22.09.2017, запропоновано, враховуючи наведене, на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України прийняти рішення щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “ІНХІМТЕХ” з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ “Вісконт Сервіс” (код 39724613) та ТОВ “Вест Енд” (код 39621207) за червень-жовтень 2015 року, тривалістю 3 робочих дні з 06.11.2017 в ГУ ДФС у м. Києві за адресою: 03058, м. Київ, вул. Леваневського, буд. 2.

23.10.2017 ГУ ДФС у м. Києві відповідно до п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, у зв’язку з наданням копій підтверджуючих документів на запит ГУ ДФС у м. Києві від 30.08.2017 №26868/10/26-15-14-02-04, на підставі доповідної записки Департаменту аудиту від 04.10.2017 №3309/26-15-14-02-04 винесено наказ за №11352 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “ІНХІМТЕХ” (код 37318679).

Не погоджуючись з таким рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також в інших сферах, у тому числі, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України (тут і надалі - в редакції від 10.09.2017, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин/винесення оскаржуваного наказу №11352 від 23.10.2017) податком є обов’язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об’єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об’єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов’язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом (п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України).

Згідно п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов’язком визнається обов’язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов’язаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов’язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов’язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов’язаних з визначенням об’єктів оподаткування та/або податкових зобов’язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов’язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Функції контролюючих органів визначені в ст. 19№ Податкового кодексу України, відповідно до якої контролюючі органи виконують такі функції як, зокрема: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов’язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов’язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом.

У відповідності до приписів ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов’язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали; проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов’язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів; проводити у визначеному законодавством порядку перевірку показників, пов’язаних із визначенням об’єктів оподаткування та із своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, виконанням законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; проводити перевірку правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Обов’язки і відповідальність посадових осіб контролюючих органів визначені статтею 21 Податкового кодексу України, згідно з п.п. 21.1.1 п. 21.1 якої посадові особи контролюючих органів зобов’язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України).

За п.п. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; про фінансово - господарські операції платників податків; про об’єкти оподаткування, що надаються та/або реєструються такими органами. Зазначена інформація повинна містити, зокрема, вид, характеристики, індивідуальні ознаки об’єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати; за наслідками податкового контролю.

Відповідно до п. 73.1 ст. 73 Податкового кодексу України інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Приписами п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб’єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб’єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу “витягнутої руки” під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов’язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб’єкти інформаційних відносин зобов’язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Також, статтею 75 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів проводити відповідні перевірки, а саме камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (абзац другий п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Як зазначено у п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов’язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 Податкового кодексу України.

Виключний перелік підстав за наявності хоча б однієї з яких здійснюється документальна позапланова перевірка, наведений у п. 78.1 зазначеної вище статті, зокрема, згідно п.п. 78.1.4 - виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (п. 42.2 статі 42 Податкового кодексу України).

Так, згідно матеріалів справи, позивачу відповідачем 31.08.2017 було направлено засобами поштового зв’язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №26868/10/26-15-14-02-04 від 30.08.2017 з зобов’язанням надати засвідчені підписом посадової особи ТОВ “ІНХІМТЕХ” (код 37318679), та скріплені печаткою (за наявності), копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ “Вісконт Сервіс” (код 39724613) та ТОВ “Вест Енд” (код 39621207) у періоді з 01.06.2015 по 31.10.2015, а також щодо використання у власній господарській діяльності ТОВ “ІНХІМТЕХ” (код 37318679) товарів (робіт, послуг), отримання яких документально оформлено у відносинах із зазначеними платниками податків, зокрема, але не вичерпно: договір(ори) про отримання товарів; найму (оренди); підряду (разом з кошторисами); перевезення вантажів, тощо; первинні документи щодо надання/отримання товарів, податкові накладні, тощо; розрахункові документи: платіжні доручення або інші документи, що свідчать про виконання грошових зобов’язань; регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних первинних документів: картки балансових рахунків 10, 20, 31, 36, 37, 63, 68, 80, 90, 92, 93, 94, 97 з отримання та надання товарів (робіт, послуг) (із зазначенням сальдо станом на дату подання документів) за весь період дії договору (в т.ч. за перевіряємий період); сертифікати, дипломи відповідних фахівців, що підтверджують необхідний кваліфікаційний рівень; інші документи, які не увійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов’язані із здійсненням фінансово-господарських операцій із вищевказаним контрагентом.

Вказаний запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №26868/10/26-15-14-02-04 від 30.08.2017, згідно номеру відправлення 471, //вручено (позивачу) за довіреністю 06.09.2017 об’єктом поштового зв’язку КИЇВ 1 з індексом 01001. Згідно номеру відправлення 654, повідомлення про вручення вручене за довіреністю 08.09.2017 об’єктом поштового зв’язку КИЇВ 116 з індексом 04116. //отримано позивачем 06.09.2017, та про що стало відомо відповідачу 08.09.2017, згідно повідомлення про вручення за номером відправлення 654.

На виконання вимог зазначеного вище запиту, ТОВ “ІНХІМТЕХ” направило відповідачу перелік документів, що вимагались. Останні, в свою чергу, згідно вхідного №45209/10 (вих. №15/017) отримані ГУ ДФС у м. Києві 22.09.2017, про що додатково зазначено у доповідній записці в.о. директора Департаменту аудиту ГУ ДФС у м. Києві №3309/26-15-14-02-04 від 04.10.2017 на ім’я начальника ГУ ДФС у м. Києві.

До того ж, в оскаржуваному наказі №11352 від 23.10.2017 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “ІНХІМТЕХ” (код 37318679), відповідачем, окрім посилань на п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України в мотивувальній частині, зазначено, що наказ винесено у зв’язку з наданням копій підтверджуючих документів на запит ГУ ДФС у м. Києві від 30.08.2017 №26868/10/26-15-14-02-04.

Таким чином, підсумовуючи наведене в сукупності, можна зробити висновок, що ГУ ДФС у м. Києві в наказі №11352 від 23.10.2017 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “ІНХІМТЕХ” (код 37318679), як на підставу проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ “ІНХІМТЕХ” (код 37318679) безпідставно вказано п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, оскільки позивачем було надано пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу без порушення встановлених законодавством строків, що одночасно унеможливлює застосування зазначеного підпункту Кодексу.

Крім того, на переконання суду, встановлення обставин невідповідності наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки нормам Податкового кодексу України є безумною підставою для його скасування, незалежно від того, чи реалізовано положення такого наказу на момент вирішення спору, чи ні.

При цьому право на судовий захист пов’язане із самою протиправністю оскаржуваного рішення та дій не ставиться в залежність від наслідків реалізації таких рішень або дій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Головним управлінням Державної фіскальної служби України у м. Києві не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного наказу та вчинення дій щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНХІМТЕХ” підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва –

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНХІМТЕХ” до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ДФС України — задовольнити.

2. Визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ДФС України від 23.10.2017 №11352.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНХІМТЕХ” (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 11-Б) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ДФС України (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 – 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко