Справа № 819/2121/17
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2121/17

02 березня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - громадянина ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення форми "Ф" від 30.06.2016 № 132449-13.

Тернопільським окружним адміністративним судом у судових засіданнях по даній справі, які проводилися 16.01.2018, 25.01.2018 оголошувалася перерва для надання сторонами по справі додаткових доказів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 29.11.2014 позивач є власником транспортного засобу: автомобіль Porshe Cayenne, номер шасі WP1ZZZ92ZCLA90927, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, з обємом циліндрів двигуна 2995 кубічних сантиметрів, гібрид, бензин. Враховуючи те, що позивач є власником зазначеного автомобіля, відповідач 30.06.2016 виніс податкове повідомлення рішення форми "Ф" № 132449-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. Обґрунтовуючи протиправність зазначеного рішення позивач послався на Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII (далі Закон № 71-VIII), яким з 01.01.2015 введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) "Транспортний податок".

Посилаючись на приписи статті 4 ПК України позивач зазначив, що підпунктом 4.1.9 даної статті визначено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких приписах: стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. У частині третій статті 27 Бюджетного кодексу України визначено, що закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/бо збільшують витрати бюджету) і приймаються: після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

З урахуванням зазначених вимог чинного законодавства позивач вважає, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки транспортний податок встановлено в місті Тернополі 26.01.2016 на підставі рішення Тернопільської міської ради № 7/5/1 "Про внесення змін в рішення Тернопільської міської ради від 30.06.2015 року № 6/60/27", то застосування відповідачем положень ПК України з урахуванням внесених змін з метою оподаткування транспортним податком, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2017 року.

Водночас позивач зазначив, що на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість зазначеного транспортного засобу становить 843952,50 грн., тобто є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому відповідач безпідставно нарахував позивачу в 2016 році транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн., оскільки об'єктом оподаткування згідно ПК України є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві та додатковому обґрунтовані, просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що відповідно до вимог чинного законодавства середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср= Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100),

де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;

Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Надалі звернула увагу суду на те, що на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України визначено вартість нового транспортного засобу Porshe Cayenne S Е-Hybrid, 3.0, гібрид, бензин в сумі 2344312,50 грн.

Згідно додатку 1 коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках становить: Г 39 (5 років).

Згідно додатку 2 коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу Гк-1 (нормативний середньо річний пробіг транспортних засобів).

Таким чином, середньоринкова вартість транспортного засобу Porshe Cayenne S Е-Hybrid, 3.0, гібрид, бензин в 2016 році, який належить позивачу, становить 923424,69 грн. (С ср = 2344312,50 х (39/100) х (1+(1/100)=2344312х0,39х1,01=923424,69 грн.), що є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Натомість, відповідач надав розрахунок вартості зовсім іншого автомобіля, а саме: Porshe Cayenne, 3.0, внутрішнього згорання, бензин, АТ, рік випуску - 2011, про що свідчить помилковість нарахування позивачу транспортного податку з фізичних осіб в 2016 році в сумі 25000,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що оскаржені дії відповідача щодо винесення на підставі підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України оскарженого податкового повідомлення рішення здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та ПК України, та посилаючись на пояснення викладені у письмовому відзиві на позовну заяву (арк. справи 14-16), просила у задоволені позову відмовити.

Не погоджуючись із оскарженим податковим повідомленням рішенням позивач звернувся з позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує з матеріалів справи, позивач є власником автомобіля Porshe Cayenne, номер шасі WP1ZZZ92ZCLA90927, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, з обємом циліндрів двигуна 2995 кубічних сантиметрів, гібрид, бензин, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та реєстраційна картка ТЗ (арк. справи 42-43, 45).

30.06.2016 відповідач згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті ПК України та відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України виніс податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 132449-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.Законом № 71-VІІІ з 01.01.2015 введено в дію статтю 267 ПК України "Транспортний податок" та Законом України № 909-VIII від 24.12.2015 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі Закон № 909-VIII), який набрав чинності 01.01.2016 викладено в новій редакції підпункт 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України та пункт 267.6 статті 267 Податкового кодексу України доповнено підпунктами 267.6.7 - 267.6.10.

Відповідно до пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції чинній до 01.01.2016), встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (підпункт 267.2.1 в редакції, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з приписами підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до статті 10 ПК України транспортний податок є місцевим податком.

Пунктом 4.4 статті 4 ПК України визначено, що установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Тернопільської міської ради від 26.01.2016 № 7/5/1 "Про внесення змін в рішення Тернопільської міської ради від 30.06.2015 року № 6/60/27" внесено зміни до Положення про податок на майно, серед яких є транспортний податок (арк. справи 17-19). Відповідно до підрозділу ІІ розділу 2 зазначеного Положення об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Зазначені норми ПК України, крім підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, який з 01.01.2016 викладено в новій редакції в частині визначення критеріїв яким має відповідати об'єкт оподаткування, а саме: замість вимоги щодо об'єму циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. викладено вимогу щодо розміру середньоринкової вартості понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, введені в дію з 01.01.2015.

Водночас, пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 909-VIII визначено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Тобто, в даному випадку не встановлюється новий податок та не змінюється його ставка, а лише змінюються вимоги до об'єкта оподаткування таким податком, що зумовлено внесенням змін до ПК України, та якими має бути запроваджено механізм справляння та порядок сплати транспортного податку встановленого ПК України, безвідносно до прийняття місцевою радою рішення щодо цього податку в порядку, встановленому підпунктом 12.3.4 пункту 12.3.4 ст. 12 ПК.

Відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, податкове законодавство ґрунтується, зокрема, на принципі стабільності - згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Статтею 5 ПК України визначено порядок співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, а саме: для регулювання відносин у сфері справляння податків і зборів, застосовуються поняття, правила та положення, які встановлено Податковим кодексом України.

Відповідно до частини третьої статті 27 Бюджетного кодексу України, закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Таким чином, враховуючи те, що оскільки "Транспортний податок" введено в дію Законом № 71-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2015 та введено в дію в місті Тернополі рішенням Тернопільської міської ради від 30.06.2015 року № 6/60/27, у той час, як Законом № 909-VIII та рішенням Тернопільської міської ради від 26.01.2016 № 7/5/1 "Про внесення змін в рішення Тернопільської міської ради від 30.06.2015 року № 6/60/27" лише конкретизовано один з критеріїв визначення об'єктів оподаткування, суд дійшов висновку про наявність у відповідача правових підстав для застосування у 2016 році положень зазначених нормативно-правових актів, а тому суд не бере до уваги аргументи позивача про те, що застосування відповідачем положень ПК України з урахуванням внесених змін з метою оподаткування транспортним податком, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2017 року.

Водночас, механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб встановлюється Порядком визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403 (далі Порядок № 403).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 403 середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.

Пунктом 3 Порядку № 403 визначено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:

С ср= Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100),

де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;

Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 403 ідентичними є транспортні засоби, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; тип коробки передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; технічні характеристики. Аналогічними є транспортні засоби, в яких збігаються такі ознаки і параметри, зокрема для легкових автомобілів: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об'єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки передач; габаритні розміри; комплектність; кількість дверей.

Як зазначалося судом вище, позивач є власником автомобіля Porshe Cayenne, номер шасі WP1ZZZ92ZCLA90927, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, з обємом циліндрів двигуна 2995 кубічних сантиметрів, гібрид, бензин, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та реєстраційна картка ТЗ (арк. справи 42-43,45).

Однак, як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем по справі, що при розрахунку середньоринкової вартості автомобіля для цілей оподаткування транспортним податком взято інший транспортний засіб: Porshe Cayenne, 3.0, внутрішнього згорання, бензин, АТ, рік випуску 2011 (арк. справи 20).

Таким чином, для розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу за методом аналогії цін ідентичних (аналогічних) транспортних засобів, було використано транспортний засіб у якого не збігались такі ознаки і параметри: марка тип двигуна (внутрішнього згорання, бензин - гібрид, електро або бензин); робочий об'єм двигуна (3000 -2995), що свідчить про недостовірність зазначенних відповідачем даних об'єкту оподаткування при нарахуванні позивачу транспортного податку з фізичних осіб в 2016 році в сумі 25000,00 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем при розрахунку середньоринкової вартості автомобіля для цілей оподаткування транспортним податком взято інший транспортний засіб, який не є згідно пунктів 5, 6 Порядку № 403 ідентичним чи аналогічним транспортним засобом до транспортного засобу, що належить позивачу, то і прийняте на підставі такого розрахунку податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (46008, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Шептицького, 3/16, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії МС 644633) до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (46003, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Білецька,1, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 132449-13 від 30.06.2016, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області (46003, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Білецька,1, ) №132449-13 від 30.06.2016 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб ОСОБА_3 (46008, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Шептицького, 3/16, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії МС 644633) в сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (46003, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Білецька,1, ) в користь ОСОБА_3 (46008, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Шептицького, 3/16, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії МС 644633) 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. сплаченого ним судового збору згідно квитанції Тернопільського відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" №0.0.909629833.1 від 06.12.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 березня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.