Справа № 128/4389/16-а
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/4389/16-а
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі Кузьменко А.О., за участю: представника позивача -ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції з Великолепетиським районним судом Херсонської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який після його уточнення ( а.с.99-100), обґрунтовував тим, що він є внутрішньо-переміщеною особою відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо-переміщених осіб», являється інвалідом 3-ї групи, був змушений залишити своє місце проживання в Луганські та Донецькій області, в зв'язку із проведенням АТО.

Вказує, що з 01.08.2014 року по 31.03.2015 року він отримував державну соціальну допомогу в сумі 1049 гривень щомісячно відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» за рішенням Каланчаської районної адміністрації за місцем реєстрації як внутрішньо-переміщена особа.

05.06.2015 року позивач звернувся із заявою про виплату йому державної соціальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Велеколепетиської РДА, але вказана допомога призначена не була, також не було йому повідомлено про причини відмови в призначенні вказаної допомоги.

Після звернення до УПСЗН Велеколепетиської РДА 17.02.2016 він переїхав до Вінницького району та став на облік як ВПО. УПСЗН Вінницької РДА 11.03.2016 року йому призначено виплату як ВПО та державну соціальну допомогу.

Влітку 2016 року позивач звернув увагу на те, що він не отримав державної соціальної допомоги особам, які не мають право на пенсію, та інвалідам, яку мало б виплачувати УПСЗН Велеколепетиської РДА.

На адвокатський запит УПСЗН Велеколепетиської РДА надало відповідь від 19.09.2016 року № 02-207311-4, в якій вказано, що ОСОБА_3 до них за призначенням державної соціальної допомоги не звертався. Для встановлення всіх обставин адвокатом були направлені відповідні запити в УПСЗН м. Херсон, Каланчак та Вінницької районної адміністрації. З відповіді УПСЗН Вінницького району слідувало, що ОСОБА_3 звертався до УПСЗН Велеколепетиської РДА 05.06.2016 року за призначенням соціальної допомоги. При ознайомленні з матеріалами особової справи ОСОБА_3 було встановлено, що в матеріалах справи є відмова УПСЗН Велеколепетиської РДА без дати та реєстраційного номера у призначенні позивачу соціальної допомоги з тих підстав, що позивач відсутній за фактичним місцем проживання та не подав повного пакету документів.

Вважає, що він подав всі документи для призначення соціальної допомоги, що доводиться матеріалами особової справи, яка знаходиться в УПСЗН Вінницької РДА. А факт відсутності за фактичним місцем проживання в Великопетиському районі спростовується відсутністю в матеріалах особової справи акту перевірки за місцем проживання та взагалі будь- яких документів з цього питання.

27.04.2016 року УПСЗН Велеколепетиської РДА направило особову справу ОСОБА_3 до УПСЗН Вінницького району.

Вважає, що в період часу з 05.06.2015 року по 27.04.2016 року він не отримував належну йому соціальну допомогу через протиправні дії УПСЗН Велеколепетиської РДА.

Тому вимушений звернутися до суду із даним позовом та просить суд , визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні та не виплаті позивачу державної соціальної допомоги інвалідам, які не мають права на пенсію,-протиправними та зобов'язати відповідача нарахувати та виплати позивачу державну соціальну допомогу особам, які не мають праву на пенсію, та інвалідам за період часу з 05.06.2015 року по 11.03.2016 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з*явився по невідомим для суд причинам.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених у позові, та просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_4, заперечувала проти задоволення позову , вважає, що дії відповідача носили законний характер . Суду показала, що позивач звернувся до Управління 05 червня 2015 року за призначенням йому державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, і як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Для надання зазначеної допомоги спеціаліст з прийому документів Управління затребував у позивача відповідні для цього у нього документи згідно з п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 02 квітня 2005 року. Згідно зазначеного Порядку у позивача, на день звернення до Управління, була відсутня його трудова книжка та довідка про його доходи за попередні шість місяців до дати звернення. Зазначені документи були запропоновані позивачеві донести до Управління в місячний термін відповідно до п.11 підпункту 4 постанови КМУ № 261 від 02.04.2005 р. Позивач також був повідомлений, що в разі недонесення ним всіх необхідних документів в зазначений термін, йому буде відмовлено в наданні допомоги. Оформлення зазначеної допомоги позивачу в день його звернення здійснювалося відповідно постанов Кабінету Міністрів України № 505 та № 509 від 01 жовтня 2014 року, як відносно осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Зазначає, що в день звернення позивача за допомогою відповідачем був здійснений запит до управління соціального захисту населення Каланчацької районної державної адміністрації про направлення на адресу відповідача особової справи позивача та довідку-атестат на позивача для подальшої виплати допомоги .

19.09.2015 р. особова справа на позивача надійшла на адресу Управління без довідки-атестату, що не давало можливості здійснювати продовження виплати зазначеної допомоги, яку отримував позивач за попереднім місцем реєстрації. В той же день відповідачем був здійснений повторний запит за місцем попередньої реєстрації позивача , з проханням терміново направити на адресу Управління довідку-атестат на нього.

19 жовтня 2015 року довідку-атестат на позивача відповідачем було отримано, і 20 жовтня 2015 року в телефонному режимі позивачу було про це повідомлено, при цьому було ще раз звернено увагу його про необхідність ним надати до Управління раніше (на день його звернення 05.06.2015 р.) не наданих ним документів (трудової книжки та довідки про його доходи за попередні шість місяців до дати звернення згідно п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 02.04.2005 р.). Під час розмови в телефонному режимі було встановлено, що позивач не має можливості надати зазначені документи у зв'язку з його знаходженням за межами адміністративного району. Вважає, що не повідомивши про це Управління, позивач порушив п.3 Прикінцевих положень заяви на призначення всіх видів соціальної допомоги, яку позивач підписав 05.06.2015 р. в день звернення за допомогою. Складання акту перевірки за місцем реєстрації внутрішньо переміщених осіб із зони проведення АТО на день звернення позивача до Управління не було передбачено ні одним нормативним документом, адже Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання зі складанням відповідного акту перевірки був затверджений лише 08 червня 2016 року Постановою КМУ№ 365.

Вказує, що витримавши всі терміни, працівники Управління з прийому документів передали справу позивача до сектору приймання рішень для винесення рішення про відмову позивачу в призначенні вказаної державної допомоги , у звязку із неподанням ним неповного пакету документів та відсутністю за фактичним місцем реєстрації (с. Рубанівка, вул. Миру, 13, Великолепетиського району Херсонської області).

Вказує, що повідомлення про відмову в призначені допомоги позивачу не було направлено, у зв'язку з його відсутністю за місцем реєстрації. В подальшому, було винесено розпорядження № 43 від 22.03.2016 р. про не призначання позивачеві допомоги. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_5 при вирішені справи поклалася на розсуд суду. Суду зазначила, що при отримання справи позивача на підставі заяви позивача , останньому нарахована та виплачується державна соціальна допомога як особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, і як внутрішньо переміщеній особі.

Суд, з урахуванням міркування присутніх учасників справи, які не заперечували , вважає за можливе проглянути справу у відсутності позивача.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши особову справу ОСОБА_3, витребувану у Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА, дослідивши письмові докази у їх сукупності , суд вважає що позов обґрунтований та такий , що підлягає до задоволення виходячи з такого.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.7 вказаного вище Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою, а також являється інвалідом ІІІ групи (а.с.16, 17, 18, 19). Він був змушений залишити своє місце проживання в Луганські та Донецькій області в зв'язку із проведенням АТО.

Позивач отримував державну соціальну допомогу у період з 01.08.2014 року по 31.03.2015 року щомісячно відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» за рішенням Каланчаської районної адміністрації за місцем реєстрації як внутрішньо переміщена особа.

05.06.2015 року позивач звернувся із заявою про виплату йому державної соціальної допомоги до Управління праці та соціального захисту населення Велеколепетиської РДА.

17.02.2016 року позивач переїхав до Вінницького району та став на облік як внутрішньо переміщена особа. Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької РДА 11.03.2016 року позивачу було призначено державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю.

Влітку 2016 року позивач звернув увагу на те, що він не отримав державної соціальної допомоги особам, які не мають право на пенсію, та інвалідам, яку мало б виплачувати УПСЗН Велеколепетиської РДА.

У відповідь на адвокатський запит УПСЗН Велеколепетиської РДА надало відповідь від 19.09.2016 року № 02-207311-4, в якій вказало, що ОСОБА_3 до них за призначенням державної соціальної допомоги не звертався.

Для встановлення всіх обставин адвокатом були направлені відповідні запити в УПСЗН м. Херсон, Каланчак та Вінницької районної адміністрації. З відповіді УПСЗН Вінницького району слідувало, що ОСОБА_3 звертався до УПСЗН Велеколепетиської РДА 05.06.2016 року за призначенням соціальної допомоги. При ознайомленні з матеріалами особової справи ОСОБА_3 було встановлено, що в матеріалах справи є відмова УПСЗН Велеколепетиської РДА без дати та реєстраційного номера у призначенні позивачу соціальної допомоги з тих підстав, що позивач відсутній за фактичним місцем проживання та не подав повного пакету документів.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України ,кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 р. № 261 ( далі- Порядок) в редакції від 02.04.2012 р. ( діючої на час виниклих правовідносин на день звернення позивача 05.06.5015 року) , визначено, що для призначення соціальної допомоги подаються такі документи:

-заява за формою, затвердженою наказом Мінпраці, при пред'явленні паспорта, трудової книжки та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера Єдиного державного реєстру фізичних осіб;

-декларація про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї) за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням допомоги, за формою, затвердженою наказом Мінпраці від 22 липня 2003 р. № 204;

-копія рішення про встановлення опіки (у разі визнання особи недієздатною);

-копія посвідчення біженця або тимчасової посвідки на постійне проживання;

-довідка про склад сім'ї, видана уповноваженим органом за місцем постійного проживання, у тому числі органом місцевого самоврядування.

Органи праці та соціального захисту населення у разі потреби додають до заяви витяг з акта огляду, одержаний ними від медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК).

У разі звернення за призначенням соціальної допомоги замість пенсії по інвалідності органи праці та соціального захисту населення додають до заяви витребувану від органів, які призначають пенсію, довідку - атестат про припинення виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності та витяг з акта огляду МСЕК (у цих випадках в архівних справах одержувачів пенсії залишається копія витягу з акта огляду МСЕК).

Пунктом 11 цього Порядку передбачено , що соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою. Днем звернення за призначенням соціальної допомоги вважається день прийняття органом праці та соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами. У разі коли до заяви про призначення соціальної допомоги додано не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи необхідно додати.

Згідно до пункту 47 Порядку , про відмову в призначенні соціальної допомоги або допомоги на догляд орган, що призначає допомогу, письмово повідомляє особу, яка звернулася за її призначенням, у п'ятиденний строк з дня прийняття рішення.

З наданих письмових доказів , що маються в оригіналі в особовій справі та долучені до матеріалів даної справи, вбачається :

05.06.2015 року позивач звернувся до відповідача для призначення йому державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю- 2 групи, про що заповнив відповідну заяву , затвердженою формою Наказом Міністерства соціальної політики України від 22.04.2015 року за № 441. В графі « заповнюється відповідальною особою управління правці та соціального захисту населення» зазначено, що відомості паспорту та поданих документів позивача звірені , заяву та документи прийнято 05.06.2015 року та зареєстровано за № 1240 , також відсутні посилання на необхідність надання додаткових документів позивачем( про що наявна окрема графа у випадку необхідності надання додаткових документів) .Дана заява підписана відповідальною собою та позивачем.

Отже дана заява спростовує твердження відповідача, про те, що позивачем не було додано усіх необхідних документів для призначання такої державної допомоги .

З двох однаковий бланків повідомлень про надання (відмову) соціальної допомоги , вбачається, що в них містяться дані позивача , його ПІБ та підпис начальника УПСЗН Велеколепетиської РДА ОСОБА_6 про не призначення соціальної допомоги , оскільки заявник не подав повного пакету документів та відсутній за фактичним місцем проживання, але ці бланки не містять номеру такого документу та дата його складання.

З розпорядженням № 43 начальника УПСЗН ОСОБА_6 від 22.03.2016 року вирішено не призначати позивачу державну соціальну допомогу , як інваліду 2 групи, без зазначення відповідних підстав прийняття такого рішення субєктом владних повноважень.

Даних про письмове повідомлення позивача про відмову у призначені державної допомоги , яке передбачене п. 47 Порядку, відсутнє як матеріалах справи так і не надано відповідачем протягом розгляду справи в суді.

Твердження представника відповідача про те, що оскільки позивач був відсутній в місці свого проживання , а тому йому не повідомлялося про прийняте рішення , суд вважає хибним та таким , що порушує вимоги п. 47 Порядку.

Також жодним доказом того, що позивач покинув місце своєї реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, також відповідачем не доведено перед судом.

Таким чином, судом встановлено, що Управління праці та соціального захисту населення Велеколепетиської районної державної адміністрації Херсонської області безпідставно відмовило ОСОБА_3 в призначенні соціальної допомоги , що призвело до порушення його прав і як наслідок не отримання ним в період часу з 05.06.2015 року по 11.03.2016 року належну державну соціальну допомогу.

Відповідачем по даній справі не доведено правомірність свого рішення про відмову в призначенні ОСОБА_3 вищевказаної державної соціальної допомоги.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд-

ВИРІШИІВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити .

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови в призначенні та не виплаті ОСОБА_3 державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю - протиправними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації Херсонської області нарахувати та виплати ОСОБА_3 державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю за період часу з 05.06.2015 року по 11.03.2016 року.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду виготовлено 26.02.2018 року.

Суддя: