Справа № 373/1512/17
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/1512/17
Провадження № 2-а/359/48/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року о 15 годині 07 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Шевченка Олександра Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову від 04.08.2017 р. серії БРП № 761632 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.2-4).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 04.08.2017 інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко О.М. було складено постанову про адміністративне правопорушення Серії БР № 761632. Зі змісту постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Сіtroen С4, номерний знак НОМЕР_1, 04.08.2017 о 12.50 на (в) м. Київ, перехрестя вул. Р. Окипної та вул. Є.Сверстюка, водій здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9(ґ) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач зазначає, що зазначена постанова про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню. Так, позивач вказує, що 04.08.2017 підійшовши до належного йому транспортного засобу, побачив, що двоє працівників поліції його роздивляються. На його запитання про причини цього, відповідач зазначив, що буде складати постанову на нього про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, відповідач не представився, а вимагав пред'явити йому посвідчення водія, технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) на транспортний засіб та поліс «автоцивілки», також він мав намір викликати евакуатор для евакуації транспортного засобу. Позивачем було надано усі зазначені документи, а через 5-10 хв. відповідач надав йому постанову. Крім того, як зазначив відповідач, він не був очевидцем правопорушення, щодо якого винесено постанову, однак ним було винесено постанову без будь-яких доказів. Також зазначив, що при розгляді цієї справи відповідач не з'ясував, чи наявні обставини, що виключають адміністративну відповідальність, а також можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення. Разом з тим, його було притягнуто до адміністративної відповідальності не як водія транспортного засобу, який здійснив його зупинку, а як його власника, оскільки будь-які докази того, що саме він, позивач, здійснив зупинку транспортного засобу, у відповідача при складенні оскаржуваної постанови були відсутні. Вважає, що відповідач порушив порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення, у тому числі щодо роз'яснення прав та обов'язків, обмежив його у реалізації своїх прав, у тому числі на захист, надання пояснень та заявлення клопотань.

29.09.2017 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області залучено в справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду письмові заперечення (а.с.29-35), у яких зазначив, що інспектор роти №4 батальйону №4 УПП у м. Києві ДПП Шевченко О.М. при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України, КУпАП та іншим нормативно-правовим актам, що підтверджується самою постановою та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення та письмові матеріали справи, а також наданий представником відповідача та третьої особи відеозапис, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що інспектором роти №4 батальйону №4 УПП у м. Києві ДПП Шевченко О.М. 04. 08.2017 було винесено постанову Серії БР№ 761632 відносно ОСОБА_1, відповідно до змісту якої 04.08.2017 о 12.50 в м.Київ, перехрестя вул. Р. Окипної та вул. Є. Сверстюка, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9(ґ) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.7). А також цією постановою відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с. 7).

Так, відповідно до п. 15.9(ґ) зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками -у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 4 та 6 вказаної статті суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Так, за змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 3 цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268КУпАП.

За змістом п. 5, 9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5) .

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України.

Як передбачено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, здійсненого нагрудною камерою відеоспостереження патрульного працівника поліції встановлено, що він не містять доказів того, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з дослідженого відеозапису, він не містить жодного звукозапису. Також на ньому зафіксовано, що відповідач до позивача не звертався у визначеному законом порядку - не представлявся та не називав свою посаду й спеціальне звання, не роз'яснював (оголошував) права позивачеві, висловив свою вимогу про надання йому документів позивача, а після отримання документів швидко усамітнився в службовому автомобілі. Будь-яких доказів вчинення позивачем інкримінованих йому дій відповідач не надавав.

Таким чином, судом встановлено, що розгляд справи відбувався з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, та ст.268 КУпАП.

Так, інспектор поліції не отримав та не надав оцінки поясненням позивача, та без будь-яких належних і допустимих доказів, прийшов до висновку, що позивачем порушено п.15.9(ґ) ПДР України (зупинка транспортного засобу на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу), та в порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Так, статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу, що, не зважаючи на те, що позивач не визнавав факту вчинення ним адміністративного правопорушення, а також зазначав про відсутність доказів його вини, інспектором патрульної поліції такі докази зібрані не були. Крім того, відповідачем було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП без доказів, які б свідчили про наявність саме у позивача протиправної, винної (умисної або необережної) дії.

Досліджене відео, пояснення сторін свідчать про те, що відповідачем притягнуто до адміністративної відповідальності позивача не як водія транспортного засобу, який здійснив його зупинку, а як його власника, оскільки будь-які докази того, що саме позивач здійснив зупинку транспортного засобу, у відповідача при складенні оскаржуваної постанови були відсутні, в тому числі не були отримані з цього приводу пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас суд звертає увагу, що місцем зупинки транспортного засобу - є перехрестя вул.Р.Окипної та вул.Є.Свертстюка, де організований круговий рух, ця обставина під час судового розгляду справи позивачем не заперечувалась, а також не заперечувався факт керування ним автомобілем, що також вбачається з переглянутого відеозапису, на якому зафіксовано, що після отримання копії оскаржуваної постанови, позивач сів за кермо автомобіля та поїхав.

Проте, зазначених фактів є недостатньо, щоб дійти до висновку, що позивачем було порушено вимоги Правил дорожнього руху, зокрема п. 15.9(ґ) Правил дорожнього руху України, і ці обставини підлягали перевірці та встановленню в порядку, визначеному КУпАП.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КАС України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

З урахуванням викладеного, а також встановлених в ході судового розгляду порушень, які були допущені відповідачем при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню.

Водночас, враховуючи час, який пройшов з моменту вчинення адміністративного правопорушення, а також вищенаведені вимоги ст.ст.38,247,288,293 КУпАП, положення ч.2 ст.11 КАС України, суд вважає, що надсилати справи на новий розгляд є недоцільним і провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Визначений ст.289 КУпАП строк звернення до суду позивачем не порушений.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати у справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015 щодо неконституційності положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та ст.ст. 2,4,9,11,71,86,99,128, 160,161,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову від 04.08.2017 року серії БР №761632 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Шевченком Олександром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Для осіб, які не були присутні при її оголошенні - протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів