Справа № 281/869/17
Суддя: Нечуй Б. П.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/869/17
Провадження по справі 2-а/281/1/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Нечуй Б.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в смт Лугини адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира до Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року УПСЗН Богунської РДА звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просили зупинити примусове виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 14.01.2015, що здійснюється на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2017 року у виконавчому провадженні №54869412, визнати незаконними дії старшого державного виконавця Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2017 у виконавчому провадження №54869412.

Зазначені вимоги позивача, обґрунтовуються посиланням на те, що УПСЗН Богунської РДА отримало постанову старшого державного виконавця Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа №281/3087/14-а, виданого 12.06.2015 Лугинським районним судом Житомирської області. Із-за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатись невиконанням судового рішення, оскільки боржник не мав фінансової можливості виконати судове рішення в частині виплати нарахованих сум.

Вважають, що постанова старшого державного виконавця Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира в судове засідання не з'явився, надіслав до суду відповідну заяву, в якій просив зазначену справу розглянути без участі представника зазначеного УПСЗН.

Представник Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, надіслав до суду заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, справу розглядати без участі представника зазначеного управління. Заперечення обґрунтовані тим, що державний виконавець діяв у відповідності до положень ст.ст. 26, 27, 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене справа розглядається без здійснення фіксування судового засідання в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Лугинським районним судом Житомирської області у справі № 281/3087/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Житомирській області, управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації та управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира про визнання дій протиправними та зобовязання проведення перерахунку та виплати коштів, передбачених ст. 37, ч. 1 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 14.01.2015 ухвалено постанову, якою, окрім іншого, зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира провести виплату ОСОБА_2 доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року відповідно до розрахунків наданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Житомирській області.

За цією постановою щодо вказаного зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира 12.06.2015 року було видано виконавчий лист № 281/3087/14-а.

На час розгляду справи, як зазначено самим позивачем в позові, виплати за постановою від 14.01.2015 у справі № 281/3087/14-а не здійснено.

10.10.2017 року старшим державним виконавцем Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54869412 за наведеним вище виконавчим листом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-19 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-19).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-19 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-19 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст. 26 Закону №1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

З наведеного вище слідує, що отримавши заяву від стягувача державний виконавець був зобов'язаний відкрити виконавче провадження.

Відповідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Обов'язковість судових рішень, також, встановлено ст. 14 КАС України.

При розгляді справ суди, в силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» мають застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод в п. 1 ст. 6 встановлює для кожного право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків. Але, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, винесеному у справі "Ромашов проти України", таке право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, звертає увагу Європейський суд з прав людини, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, як надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду". Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював у своїх рішеннях, що відсутність коштів не є виправданням для держав в разі невиконання рішення суду або в разі значних затримок у виконанні такого рішення. (рішення у справах "Абрамов проти України", "Жовнер проти України", "Бурдов проти Росії").

Враховуючи викладене, суд відхиляє позицію позивача щодо виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 14.01.2015 у справі № 281/3087/14-а лише шляхом нарахування коштів без здійснення виплати, як це передбачає сама постанова.

За змістом ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідачем, в даному випадку, доведено правомірність своїх дій й рішень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 229, 241-246, 250-251 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира до Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними рішення державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б. П. Нечуй