Справа № 826/8298/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2018 року

Київ

справа №826/8298/17

адміністративне провадження №К/9901/24711/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білоуса О.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Сумської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2018 року касаційна скарга ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року залишена без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема сплати судового збору або зазначення підстав звільнення від його сплати.

При цьому, в ухвалі від 20 лютого 2018 року суд надав оцінку доводам клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та, враховуючи, що з нього та доданих копій документів неможливо було встановити майновий стан скаржника, відмовив в його задоволенні.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали Верховного Суду від 20 лютого 2018 року скаржник отримав 26 лютого 2018 року.

1 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотання про відстрочення сплати судового збору в якому зазначила, що незалежно від розміру її заробітної плати у неї на утриманні знаходиться уся родина. Також просила продовжити строк для усунення недоліків.

З доданої до касаційної скарги довідки від 2 лютого 2018 року № 05/12 вбачається, що позивач працює на ДП «Енергоринок» з 5 лютого 2002 року, зокрема, з 1 квітня 2017 року на посаді юрисконсульта І категорії. Однак, будь-яких доказів на підтвердження свого майнового стану ні до касаційної скарги, ні до клопотання про відстрочення сплати судового збору, скаржник не надав.

Як встановлено частиною першою статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

За вказаного правового регулювання, основною передумовою для звільнення скаржника від сплати судового збору або його розстрочення є визначення майнового стану сторони.

Враховуючи, що з клопотання про відстрочення сплати судового збору неможливо встановити майновий стан скаржника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання.

За приписами частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За правилами частини шостої статті 332 КАС України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про продовження строку для усунення недоліків, оскільки ОСОБА_2 не скористалася своїм правом на подання до суду належних і допустимих доказів на підтвердження майнового стану ні в касаційній скарзі, ні в заяві про усунення недоліків.

Враховуючи, що скаржник не усунув недоліків касаційної скарги, зокрема, не сплатив судовий збір та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження майнового стану, які б могли бути підставою для звільнення або відстрочення сплати судового збору, скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору та про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Білоус