Справа № 826/12169/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 лютого 2018 року № 826/12169/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Борсуковській А.О.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Безсмертної В.М.,

представника відповідача: Немеш В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОБЕТОН»

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОБЕТОН» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.12.2017 року просив: визнати протиправними та скасувати накази від 02.02.2017 року №743 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЄВРОБЕТОН»", від 31.03.2017 року №2412 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЄВРОБЕТОН»" та визнати протиправними дії щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, здійснені на підставі наказу від 02.02.2017 року №743 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ЄВРОБЕТОН".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що спірні накази про проведення перевірки видані безпідставно, з порушенням вимог чинного законодавства та є такими, що порушують права та інтереси позивача як платника податку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у письмовий відзив на адміністративний позов.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наказом відповідача від 02.02.2017 року №743 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЄВРОБЕТОН»" призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "ШВАРЦ БУД" за липень, серпень, вересень 2016 року та з контрагентами-покупцями, тривалістю 5 робочих днів з 03 лютого 2017 року.

Підставою для проведення вказаної перевірки слугувало ненадання позивачем на письмовий запит контролюючого органу від 23.12.2016 року №26918/10/26-15-14-04-03 у повному обсязі пояснень та їх документального підтвердження по взаємовідносинам з ТОВ "ШВАРЦ БУД" за липень, серпень, вересень 2016 року та з контрагентами-покупцями.

Крім того, наказом від 31.03.2017 року №2412 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "ШВАРЦ БУД" за липень, серпень, вересень 2016 року та контрагентами-покупцями, тривалістю 5 робочих днів з 03.04.2017 року.

Підставою для проведення вказаної перевірки слугували заперечення позивача на акт перевірки, проведеної на підставі наказ від 02.02.2017 року №743.

Позивач не погоджується з зазначеними наказами з огляду на те, що, на його думку, на запит №26918/10/26-15-14-04-03 від 23.12.2016 року про надання інформації ним надано всі наявні у нього первинні документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку та підтверджують здійснення господарської операції з виконання робіт по технічному обслуговуванню мережі та систем з контрагентом ТОВ "ШВАРЦ БУД".

При цьому, зазначає, що вимагання податковим органом від платника податків інших документів, не пов'язаних з обчисленням та сплатою податків, зборів, обов'язкових платежів не передбачено Податковим кодексом України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За визначенням підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З системного аналізу наведеної правової норми вбачається, що наслідком порушення контролюючим органом вимог податкового законодавства при організації та проведенні перевірки є недопущення платником податку посадової особи податкового органу до її проведення.

Позивач не заперечує, що спірні накази та направлення на перевірку були отримані уповноваженою особою позивача.

Факт надання перед початком проведення перевірки відповідачем усіх необхідних документів платнику представником позивача у судовому засіданні не заперечувався.

Таким чином, позивачем було допущено перевіряючого до проведення перевірки позивача.

Враховуючи, що позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення перевірки, тобто, фактично погодився на її проведення, суд дійшов висновку про те, що права позивача оскаржуваним наказом від 02.02.2017 року №743 не порушено.

Крім того, спірний наказ від 31.03.2017 року №2412 видано за результатами поданих заперечень позивача на акт перевірки, проведеної на підставі наказу від 02.02.2017 року №743, що також спростовує висновки позивача про його протиправність.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України, постанова від 24 грудня 2010 року у справі № 21-25а10, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Відповідно до викладеного, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Матеріалами справи підтверджено та визнається учасниками справи, що за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 20 лютого 2017 року №60/26-15-14-04-03/34288102 "Про результати позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ "ЄВРОБЕТОН" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "ШВАРЦ БУД" за липень, серпень, вересень 2016 року".

Таким чином, накази Головного управління ДФС у м. Києві від 02 лютого 2017 року 02.02.2017 року №743 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЄВРОБЕТОН»", від 31.03.2017 року №2412 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЄВРОБЕТОН»" є реалізованими і вичерпали свою дію, тому не можуть бути скасованими.

Слід зазначити, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Таким чином, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Суд зазначає, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому випадку в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОБЕТОН» відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Суддя Є.В. Аблов