Справа № 711/1282/18
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1282/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дії посадової особи незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР 496612 від 24.01.2018, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дії посадової особи незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР 496612 від 24.01.2018. Позов мотивує тим, що постановою серії БР 496612 від 24.01.2018, винесеною інспектором роти №3 батальйону УПП в Черкаській області ДПП, лейтенантом поліції ОСОБА_2, його, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до оскаржуваної постанови адміністративне стягнення накладено на нього за те, що він 24.01.2018, о 10 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Черкаси по бул. Шевченка 348, під час керування транспортним засобом, користувався засобами звязку тримаючи їх у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефоні, чим порушив п.п. 2.9.д) ПДР України. Вважає, що постанова серії БР 496612 від 24.01.2018 є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути скасована з огляду на наступне. 24.01,2018 він дійсно керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Черкаси та рухався по бул. Шевченка. Під час руху жодних правил дорожнього руху України не порушував, а тим більше не спілкувався по мобільному телефоні під час керування автомобілем, проїжджаючи біля будинку за адресою бул. Шевченка, 348, він почув позаду звуковий сигнал та в дзеркало заднього виду побачив автомобіль патрульної поліції з увімкненим проблисковим маячком червоного кольору. Він виконав зупинку з дотриманням ПДР України. Відповідач, підійшовши до нього, заявив, що він порушив ПДР, а саме: під час керування автомобілем розмовляв по мобільному телефоні. Він заперечив таке порушення та зазначив, що не розмовляв по мобільному телефоні під час руху. Його пояснення були проігноровані та інспектор повідомив, що буде складати відносно нього постанову про адміністративне правопорушення. Він попросив у відповідача надати належні та допустимі докази вчинення правопорушення, передбачені ст. 251 КУпАП. На що відповідач повідомив йому, що він особисто бачив дане правопорушення та буде приймати рішення керуючись своїм внутрішнім переконанням. Вінкатегорично був не згідний з даним правопорушенням, оскільки його не вчиняв. Відповідач поставився упереджено до розгляду даної справи, відразу виніс постанову про адміністративне правопорушення, він отримав під підпис копію даної постанови, де зазначив що з порушенням не згідний. Також в постанові не наведено доказів, якими підтверджується його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема даних про наявність фото чи відеозапису, показань свідків та інше. Будучи незгідним із рішенням відповідача про накладення на нього адміністративного стягнення, 31.01.2018 він оскаржив його начальнику Управління патрульної поліції в Черкаській області шляхом подачі відповідної заяви, в якій просив скасувати постанову серії БР 496612 від 24.0І.2018 з мотивів її незаконності. У відповідь він отримав лист від 09.02.2018 № П-74/41/24/01-2018 за підписом начальника УПП в Черкаській області ОСОБА_3, зі змісту якого вбачається, що працівники патрульної поліції діяли в межах чинного законодавства. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови поліцейським було залучено в якості свідка інспектора Білика О.В., який під час опитування підтвердив факт порушення мною ПДР України. А також в матеріалах наявний рапорт інспектора, про те, що порушення правил дорожнього руху мало місце. Крім того, рапорт є внутрішнім службовим документом, який не відображає фактичних подій- які мали місце, а тому в силу ст. 251 КУпАП не може бути доказом. Також рапорти не відповідають вимогам з діловодства, оскільки на них відсутні відповідна резолюція керівника, якому ці рапорти адресовані. В той же час в оскаржуваній постанові взагалі відсутні відомості про будь-яких свідків та він категорично стверджує, що під час спілкування з патрульними останні ні водіїв, ні інших осіб в якості свідків не залучали. 24.01.2018 йому було вручено копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР 496612 та 31.01.2018 року він оскаржив її начальнику Управління патрульної поліції в Черкаській області шляхом подачі відповідної заяви, в якій просив скасувати постанову серії БР 496612 від 24.01.2018 з мотивів її незаконності. 10.02.2018 він отримав лист за підписом начальника УШІ в Черкаській області ОСОБА_3, зі змісту якого вбачається відмова у задоволенні його скарги. Він намагався використати інший спосіб захисту своїх прав, однак результату це не дало, а тому на даний час він вимушений звернутися до суду. Просить суд визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та поновити строк на оскарження постанови. Визнати дії інспектора роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області ОСОБА_2, відносно складення постанови серії БР 496612 від 24.01.2018 незаконними. Скасувати постанову серії БР 496612 від 24.01.2018, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

01.03.2018 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи його тим, що 24.01.2018 року близько 10 години 20 хвилин ОСОБА_2 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку в м. Черкаси, шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обовязки відповідно повноважень передбачених Законом України «Про Національну поліцію» разом із інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області ОСОБА_4. В цей час, при патрулюванні бул. Шевченка, він помітив, що водій автомобіля Mitsubishi Grandis д.н.з. СA7752AA під час керування транспортним засобом користувався засобами звязку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9. д) «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, за що передбачено адміністративну відповідальність за 4.2 ст. 122 КУпАП. Свідком вчинення адміністративного правопорушення позивачем також був інспектор Білик О.В. Враховуючи зазначене вище, відповідачем було прийнято рішення про зупинку автомобіля НОМЕР_2, після чого, відповідно до п.п.1 п.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було повідомлено позивачу про необхідність предявити посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу загальнообовязкового страхування власників наземних транспортних засобів. Після встановлення особи позивача, відповідач, в порядку передбаченому ст. 278 КУпАП, ст. 279 КУпАП розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, розяснив йому права та обовязки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Розглянувши справу у відповідності до ст. 280 КУпАП на підставі ст. 258, ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 252 КУпАП було винесено постанову БР№ 496612 за ч.2 ст. 122 КУпАП. Враховуючи вищевикладене вважає, що відповідач діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності нормам матеріального і процесуального права і є такою, яка не має підстав для скасування

Сторони в судове засідання не викликались.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних витрат.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КАС України судове засідання проводиться у спеціально обладнаному приміщенні залі судових засідань.

Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії БР 496612 від 24.01.2018, винесеної інспектором роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_2, встановлено, що 24.01.2018 о 10 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishi Grandis д.н.з. СA7752AA, в м. Черкаси по бул. Шевченка 348, під час руху користувався засобами звязку, а саме: розмовляв по мобільному телефону тримаючи його у руках, чим порушив п. 2.9 д Правил дорожнього руху України, у звязку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У відповідності до п. 2.9 д ПДР України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватись засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) тягне за собою накладення штрафу.

Позивач просить поновити строк оскарження постанови від 24.01.2018 року у зв'язку з тим, що він намагався використати інший спосіб захисту своїх прав, а саме 31.01.2018 він оскаржив вищевказану постанову начальнику УПП в Черкаській області з мотивів її незаконності, однак результату це не дало, а тому він був вимушений звернутись до суду.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що позов пред'являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд поновлює ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржу вального рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заході для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Однак, процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з'ясовувалися, також не було враховано те, що позивач вину не визнав, клопотання ОСОБА_1, докази вчинення ним адміністративного правопорушення не були надані,не було залучено свідків, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

З переглянутого диску з відеозаписом, що датований 05.01.2018 року, вбачається, що інспектор патрульної поліції здійснює зупинку даного транспортного засобу і вказує водію про те, що він здійснював розмову по мобільному телефону, на що водій заперечив даний факт. При цьому, детальний перегляд наявного відеозапису вказує на те, що не вбачається того факту, що ОСОБА_1 саме під час руху автомобіля користується засобом зв'язку (мобільним телефоном), тримаючи його в руці (тобто порушуючи п.2.9 «д» ПДР) та розмовляє по ньому (як вказано у оскаржуваній позивачем постанові, що винесена уповноваженим інспектором поліції); по суті зі змісту наявного переглянутого відеозапису не можливо встановити факту зазначеного правопорушення; з огляду на положення ст.76 КАС України, переглянутий відеозапис не є достатнім доказом на підтвердження обставин, які викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказує про неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, щодо змісту постанови, яка має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП та у якій, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ст.ст.73,76,77 КАС України, об'єктивні докази, які б достеменно свідчили про вчинене позивачем порушення Правил дорожнього руху України, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду жодного доказу, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем користувалася телефоном, а тому суд приймає доводи позивача як такі, що підтверджені матеріалами справи і вважає, що факт порушення позивачкою ст. 122 ч. 2 КпАП України не доведений.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 280, 293 КУАП, ст. ст. 246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дії посадової особи незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР 496612 від 24.01.2018 задовольнити.

Поновити позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Визнати дії інспектора роти № 3 батальйону УПП в Черкаській області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову серії БР 496612 від 24.01.2018, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції від 15.12.2017, апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: ОСОБА_5