Справа № 815/494/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 березня 2018 року м. Одеса Справа № 815/494/18

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А. розглянувши матеріали справи за позовною заявою Головного управління ДФС в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2018 року по ВП №55497524,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДФС в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2018 року по ВП №55497524.

Ухвалою суду 07.02.2018 року адміністративний позов ГУ ДФС в Одеській області, залишений без руху та позивачу наданий 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Згідно вимог ухвали, позивач повинен був усунути недоліки позовної шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у відповідності до положень Закону України “Про судовий збір” у розмірі 1762,00 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, та відомостей відповідно до ст. 160 КАС України.

19.02.2018 року до суду надійшов лист позивача за вх.№ЕП/947/18 в якому позивач частково усуває недоліки позовної заяви та додатком до якого є клопотання про продовження строку на усунення недоліків викладених в ухвалі суду від 07.02.2018 року до 28.02.2018 року в частині сплати судового збору в зв’язку з арештом рахунків позивача та безспірним списанням коштів з рахунків ГУ ДФС в Одеській області органами казначейства, що підтверджується листами ГУ ДКСУ в Одеській області.

Ухвалою суду від 20.02.2018 року продовжено Головну управлінню ДФС в Одеській області строк на усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали суду від 07.02.2018 року до 28.02.2018 року.

27.02.2018 року за вх.. №ЕП/1093/18 до суду від ГУ ДФС в Одеській області надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків адміністративного позову з аналогічних підстав.

Розглянувши подане клотання, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст.8 Закону України “Про судовий збір” відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону України “Про судовий збір” визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Обмежене фінансування суб'єкта владних повноважень не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Як зазначено в Постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2016 року з посиланням на Постанову пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (вказана позиція підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 25 вересня 2015 року).

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Тоді як, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ “Креуз проти Польщі”, “право на суд” не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Крім того особа, яка має намір подати адміністративний позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позову, в тому числі щодо оплати судового збору.

До того ж, неухильне виконання відповідачем покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків не повинно ставитись в залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов'язаними.

Враховуючи викладене, обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є такими, що не залежать від волі особи, та дають право на відстрочення сплати судового збору.

З урахуванням наявних у матеріалах справи документів, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття рішення про відстрочення сплати судового збору.

Аналогічно висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 07.02.2018 ркоу по справі №К/9901/5183/17.

Відповідно до п. 1 ч. 4.ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Станом на день винесення даної ухвали до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду не надходило ніяких інших документів та заяв від позивача на виконання ухвали суду від 07.02.2018 року.

За таких обставин, суддя доходить висновку, що позов Головного управління ДФС в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2018 року по ВП №55497524 слід повернути позивачу без розгляду.

Керуючись п. 1 ч. 4.ст. 169 КАС України, суддя –

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ГУ ДФС в Одеській області про продовження стоку на усунення недоліків адмінстратвиного позову.

Позов Головного управління ДФС в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2018 року по ВП №55497524 - повернути позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз’яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду в порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.