Справа № 804/3456/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року

Київ

справа №804/3456/13-а

адміністративне провадження №К/9901/5822/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді - доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року (суддя Єфінова О.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року (судді: Мельник В.В., Юхименко О.В., Гагорна Л.М.) у справі №804/3456/13-а за позовом Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій,

У С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» (далі - позивач, ДП «Кривбасшахтозакриття») звернулось до суду з позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними дій відповідача щодо визначення за державним підприємством «Кривбасшахтозакриття» 3 жовтня 2006 року суми земельного податку у розмірі 926 344,04 грн як недоїмки; визнання протиправними дій відповідача по зарахуванню платежів у сумі 926 344,04 грн у рахунок погашення заборгованості державного підприємства «Кривбасреструктуризація» з земельного податку; зобов'язання відповідача виключити з картки особового рахунку державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» суму земельного податку в розмірі 926 344,04 грн; зобов'язання відповідача визначити суму грошового зобов'язання державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» з плати за землю з урахуванням виключеної суми земельного податку в розмірі 926 344,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог ДП «Кривбасшахтозакриття» вказує на те, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2008 року у справі №А36/10-08 встановлено, що податковий борг у розмірі 926 344,04 грн не є податковим боргом позивача, а є податковим боргом ДП «Кривбасреструктуризація», при цьому, відповідачем протиправно зазначена сума внесена до особової картки та визначена як недоїмка, яка призвела до виникнення поточних заборгованостей, про які позивач дізнався лише після отримання вимоги №111 від 11 лютого 2013 року про сплату боргу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, задоволено позовні вимоги:

- визнано протиправними дії відповідача щодо визначення за державним підприємством "Кривбасреструктуризація" 3 жовтня 2006 року суми земельного податку у розмірі 926 344,04 грн, як недоїмки;

- визнано протиправними дії позивача по зарахуванню платежів у сумі 926 344,04 грн в рахунок погашення заборгованості державного підприємства "Кривбасреструктуризація" з земельного податку;

- зобов'язано контролюючий орган виключити з картки особового рахунку державного підприємства "Кривбасреструктуризація" суму земельного податку в розмірі 926 344,04 грн;

- зобов'язано відповідача визначити суму грошового зобов'язання державного підприємства "Кривбасреструктуризація" з плати за землю з урахуванням виключеної суми земельного податку в розмірі 936 344,04 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з думкою якого погодився суд апеляційної інстанції, виходи з того, що рішенням суду встановлено, що податковий борг у сумі 926 344,04 грн не є податковим боргом позивача, а виник у зв'язку з несплатою у встановлені строки узгоджених податкових зобов'язань іншим платником податків - ДП «Кривбасреструктуризація».

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ДП «Кривбасшахтозакриття».

У доводах касаційної скарги відповідач посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи, оскільки дії Криворізької центральної ОДПІ щодо визначення за ДП «Кривбасшахтозакриття» суми земельного податку у розмірі 926 344.04 грн, як недоїмки є такими, що здійснені у відповідності до чинного законодавства України, а позовні вимоги ДП «Кривбасшахтозакриття» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, зважаючи на відсутність рішення суду, яким би відповідача було зобов'язано вчинити певні дії щодо облікування податкового боргу, у судовому стягненні якого відмовлено, а отже, на переконання відповідача, відсутні підстави для виключення з облікової картки позивача нестягнутої заборгованості. Крім того, відповідач посилається на те, що позивач є правонаступником ДП «Кривбасреструктуризація» до якого перейшли всі права та обов'язки, зокрема і обов'язок щодо погашення податкового боргу.

Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, ДП «Кривбасшахтозакриття» створено відповідно до наказу Міністерства промислової політики України від 25 червня 2004 року №315 на майні Державного підприємства «Кривбасреструктуризація» і Державного інституту по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект».

Відповідно до наказу Мінпромполітики України №38 від 28 січня 2005 року припинено юридичну особу Державне підприємство «Кривбасреструктуризація» шляхом його ліквідації та призначено комісію з припинення діяльності підприємства.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2009 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2013 року у справі №А36/10-08, за позовом прокурора Саксаганського району м.Кривого Рога в інтересах держави в особі Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі до ДП «Кривбасшахтозакриття» про стягнення 3 187 383,67 грн, позовні вимоги задоволено частково та звернуто стягнення на активи ДП «Кривбасшахтозакриття» на користь держави у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 2 261 039,63 грн, зазначеним рішенням встановлено, що податковий борг у сумі 926 344,04 грн не є податковим боргом ДП «Кривбасшахтозакриття», а виник у зв'язку з несплатою у встановлені строки узгоджених податкових зобов'язань іншим платником податків - ДП «Кривбасреструктуризація».

Однак, контролюючим органом у жовтні 2006 року внесено до облікової картки платника податків ДП «Кривбасшахтозакриття» суму 926 344,04 грн визначену як недоїмку по земельному податку. В подальшому, сплата поточних платежів вносилась в рахунок сплати зазначеної недоїмки протягом тривалого терміну до її повного погашення з нарахуванням штрафних санкцій та пені за її несвоєчасну сплату, що в свою чергу призводило до виникнення обов'язку сплати за рахунок поточних платежів донарахованих штрафних санкцій та пені.

Відповідно до частини п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

На час розгляду цієї справи постанова господарського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2008 року у справі №А36/10-08 за наслідками перегляду її в апеляційному та касаційних порядках набрала законної сили.

Згідно з частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що з огляду на встановлені судом обставини та враховуючи постанову господарського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2008 року у справі №А36/10-08, податковий борг у сумі 926 344,04 грн не є податковим боргом позивача, а отже відсутні правові наслідки такого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі №804/3456/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду