Справа № 307/1534/17
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1534/17
Провадження № 2-а/307/5/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_1,, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій не правомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області та збільшуючи позовні вимоги просить суд визнати дії Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України неправомірними, щодо відмови йому у призначенні пенсії, зобовязати Тячівське обєднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до його страхового стажу час роботи МПШО «Пионер» в кооперативі «Орел», з 01.10.1988 року по 01.03.1992 року та призначити йому пенсію за віком з дня досягнення ним пенсійного віку, а саме з 11 січня 2016 р, вказуючи на те, що він звернувся до УПФ для огляду документів щодо оформлення пенсій та при перевірці документів виявилося, що в його трудовій книжці є записи трудового стажу, а саме періоди його роботи в МПШО « Пионер » кооперативі ОСОБА_4», з 01.10.1988 року по 01.03.1992 року на посаді - «начальник дільниці» (начальник швейного цеха), який ПФУ в Тячівському районі відмовляється рахувати йому до трудового стажу. Даний швейний цех територіально знаходився у с. Грушово, Тячівського району на території колгоспу ім.. XXII зїзду КПРС с. Грушово, тому всі посади за штатним розписом швейного цеху відносилися та були у підпорядкуванні колгоспу ім. XXII зїзду КПРС с. Грушово, окрім посади начальника участка (начальника швейного цеху). Посада начальник участка відносилася до штатного розпису головного правління в м. Москва МИШО «Пионер» кооперативі «Ореол», тому його прийом, звільнення та оплата заробітної плати ( шляхом перерахування на ощадну книжку Ощадбанку) здійснювалися також МПШО «Пионер» кооперативом «Ореол», що знаходився в м. Москва. При досягненні пенсійного віку у визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» строк, він звернувся до УПФ в Тячівському районі із заявою про призначення йому пенсії за віком. Однак, спеціалістами управління при огляді його документів, йому було розяснено, що не є можливим зарахувати даний період роботи до страхового стажу. Так, згідно п.п.1 п. 2.3 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 0.04.2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року, управління має право отримувати від підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, відомості необхідні для здійснення покладених на управління функцій.

На письмові запити УПФУ Тячівського району до архівних відділів м. Москва надходила відповідь, що МПШО « Пионер » кооператив « Ореол» не здавали до архіву жодні документи в т. ч. книги наказів, відомості про нарахування заробітної тати та інші документи на підставі яких можна підтвердити робочий стаж .

Тому, рішенням засідання комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням/перерахунком та виплатою пенсій управлінням ПФУ в Тячівському районі від 19 травня 2017 року йому відмовлено у призначенні пенсії за віком з причин відсутності 15 років страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

Тобто, у зв'язку із неможливістю підтвердити вищезазначений період трудового стажу управлінням ПФУ в Тячівському районі не взято до уваги 5 років його роботи в і МПШІО « Пионер » кооперативі « Ореол».

З 01.10.1988 року по 01.03.1992 рік він працював на посаді начальника дільниці (начальника швейного цеху в с. Грушово), отримував високу заробітну плату, сплачував соціальні внески, в даному швейному цеху разом з ним працювало більше сто чоловік, тому вважає, що це не його вина в тому, що керівництвом та відповідальними особами не передано документи до архіву в м. Москва. Звертає увагу суду на те, що є відомості про його прийняття та звільнення на роботу, які зафіксовані в основному документі про підтвердження стажу трудовій книжці. Не може погодитись з тим, що пропрацювавши офіційно в даному і підприємстві 5 років, добросовісно сплачував соціальні внески, та із-за чужої помилки може залишитися на старість без пенсійного забезпечення, адже не враховуючи вищезазначеного періоду в страховий стаж, він не має права на призначення йому пенсії за віком.

Посилаючись на ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, ст.ст. 6, 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, ст. 45 Закону № 1058 просить суд визнати дії Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України неправомірними, щодо відмови йому у призначенні пенсії, зобовязати Тячівське обєднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до його страхового стажу час роботи МПШО « Пионер» в кооперативі «Орел», з 01.10.1988 року по 01.03.1992 року та призначити йому пенсію за віком з дня досягнення ним пенсійного віку, а саме з 11 січня 2016 р.

Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній та уточнюючих до неї заявах, та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на письмове заперечення, в якому зазначив, що з зазначеними вимогами не погоджується та заперечують проти їх задоволення з наступних підстав. ОСОБА_3 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області із заявою про призначення пенсії за віком 28.03.2017 року. В переліку документів, доданих до заяви, зокрема, трудова книжка колгоспника. В зазначеній книжці міститься запис про період роботи з 01.10.1988 року по 01.03.1992 року в якості начальника дільниці МПШО «Піонер» Кооперативу «Ореол» (підстава прийняття на роботу (наказ, розпорядження) не зазначена).

Посилається на п. 6 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 Про трудові книжки колгоспників та Інструкції про порядок ведення трудових книжок підприємствах, установах та організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 (надалі - Інструкція).

Також зазначає, що відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення на письмові запити управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області Державна бюджетна установа міста Москви «Центральний державний архів трудових відносин міста Москви» надало письмові відповіді щодо питання підтвердження трудового стажу і видачі архівної довідки про нарахування заробітної плати ОСОБА_3 за період роботи в кооперативі «Ореол» Московського виробничого швейного обєднання «Піонер» Міністерсва легкої промисловості, у яких зазначило, що «Документы данной организации хранение в ГБУ «ЦГАТО Москвы» не поступали и местонахождение их архиву неизвестно. В связи с чем, предоставить необходимую информацию не предоставляется возможным» .

Статтею 24 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, визначено - Страховий стаж - період (строк), протягом особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуваванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться - в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Без врахування зазначеного періоду роботи у гр. ОСОБА_3 відсутній 15-річний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії по віку. У звязку з наведеним, в призначенні пенсії було відмовлено із зазначенням нормативного обґрунтування

Відтак, дії управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області стосовно відмови у призначенні пенсії гр.ОСОБА_3 правомірні та відповідні чинному законодавству. Тому просять в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року було витребувано докази з Тячівського відділення АТ « Ощадний банк».

Ухвалою суду від 05 березня 2018 року було прийнято заяву про зміну (уточнення) позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_3 обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV(надалі Закон), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч.1 ст. 24 Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст..56 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв. При цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 10 січня 1956 р. н., звернувся до відповідача 28 березня 2017 року із заявою про призначення пенсії по віку.

Протокольним рішенням №15 від 10 травня 2017 року Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст.. 26 Закону України «Про обовязкове пенсійне страхування» із-за відсутності 15-ти річного стажу роботи.

Із заперечення відповідача судом встановлено, що останнім не взято до уваги період роботи позивача в МПШО « піонер» кооперативі «Орел», з 01.10.198 року по 01.03.1992 року, із-за не підтвердження цього періоду роботи Державною бюджетною установою м. Москви «Цетральний державний архів трудових відносин м.Москви»

Довідками № 24030 від 30.03.2016 р. та №2529 від 01.02.2017 р. Центрального державного архіву трудових відносин м. Москви стверджено, що документи кооперативу «Орел» Московського виробничого швейного обєднання « Піонер» на зберігання до архіву не поступали.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу № 8 засідання правління колгоспу ім. 22 зїзду КПРС с. Грушово вбачається, що ОСОБА_3 був направлений на навчання в м. Москву в виробниче швейне обєднання « Піонер», з 02.08.1988р.

А протоколами №11, №1 вказаного колгоспу стверджено, що колгосп ім. 22 зїзду КПРС с. Грушово співпрацював із кооперативом «Орел» Московського виробничого швейного обєднання «Піонер», де працював ОСОБА_3

Крім цього в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 показала, що вони працювали в колгоспі ім. 22 зїзду КПРС с. Грушово, а саме в швейному цеху, працівники швейного цеху відносилися до колгоспу, а його керівник до кооперативу «Орел» Московського виробничого швейного обєднання «Піонер», цим керівником з часу створення цеху і до його розпаду був ОСОБА_3, тобто з 01.10.1988 року по 01.03.1992 року.

З досліджених в судовому засіданні записів в трудовій книжці №121 позивача вбачається, що останній був прийнятий 01.10.1988 року на посаду начальника дільниці кооперативу «Орел» Московського виробничого швейного обєднання «Піонер» та звільнений 01.03.1992 року.

Даний запис завірено підписом начальника, що скріплено печаткою кооперативу, а також зазначено номер та дату наказу, тому сумніву у суду щодо його правильності не викликає.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок).

П.18 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

На підставі досліджених доказів, зокрема, трудової книжки позивача, протоколу № 1,8.11 засідання правління колгоспу ім. 22 зїзду КПРС с. Грушово, показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 суд приходить до висновку, що протягом періоду з 01.10.1988 року по 01.03.1992 року, ОСОБА_3 працював начальником дільниці кооперативу «Орел» Московського виробничого швейного обєднання «Піонер», і даний період роботи підлягає зарахуванню до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком.

Не впорядкованість трудової документації, її зберігання, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи позивача в кооперативі «Орел» Московського виробничого швейного обєднання «Піонер» з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, їх зберігання, а тому це не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, а тому суд до уваги не бере заперечення позивача в цій частині позову.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач звернувся до відповідача 28 березня 2017 року із заявою про призначення пенсії. Доказів того, що позивач звертався до відповідача у 2016 році суду не надано.

За такий обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 77, 192-228, 241-246, 250, КАС України, ст.ст. 24, 26, 45, 56 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII. суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати дії Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України неправомірними щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії.

Визнати незаконним та скасувати протокольне рішення №15 про відмову у призначенні пенсії від 10.05.2017 року Тячівського обєднаного управління Пенсійного фонду України відповідно до ст. 26 Закону України про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобовязати Тячівське обєднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 час роботи МПШО « Пионер» в кооперативі «Орел», з 01.10.1988 року по 01.03.1992 року, та призначити йому пенсію за віком з дня подачі заяви про призначення пенсії, з 28.03.2017 року.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття рішення у письмовому провадженні, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 9 березня 2018 року.

Позивач:, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: Тячівське обєднане управління Пенсійного фонду України, юридична адреса: м. Тячів, вул. Робітнича , 18, Закарпатської області.

Головуючий : В.В. Чопик