Справа № 820/5768/17
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 р. Справа № 820/5768/17

Колегія суддів Харківського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Котеньова О.Г., суддів Біленського О.О., Супруна Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сосіної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекція України про скасування наказів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекція України, в якому просить суд:

- скасувати наказ голови Державної екологічної інспекції України від 22.11.2017 №700 "Про порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_3.";

- скасувати наказ голови Державної екологічної інспекції України від 22.11.2017 №701 "Про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_3.";

- скасувати наказ голови Державної екологічної інспекції України від 22.11.2017 №429-0 "Про відсторонення від виконання обов'язків ОСОБА_3.".

В обґрунтування позовних вимог та у відповіді на відзив позивачем вказано, що лист слідчого управління Національної поліції у Полтавській області від 04.04.2017 №2333/115/24/01-2017, на підставі якого винесено оскаржувані накази, може бути використано неодноразово, а тому позивач просить суд здійснити захист свого порушеного права у найбільш ефективний спосіб, оскільки вважає, що визнання наказів №700, 701, 429-о від 22.11.2017 протиправними унеможливить повторне застосування листа слідчого управління.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що 19.12.2017 дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Держекоінспекції здійснено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_3, начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області, порушеного на виконання наказу Держекоінспекції від 22.11.2017 №700 «Про порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_3.» та на підставі статті 77 Закону України «Про державну службу» та наказу Держекоінспекції від 18.12.2017 № 465-0 «Про припинення державної служби ОСОБА_3.» внесено подання щодо закриття зазначеного дисциплінарного провадження. Наказом Держекоінспекції від 19.12.2017 №732 «Про закриття дисциплінарного провадження» дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_3, порушене на виконання наказу Держекоінспекції від 22.11.2017 № 700, закрито.

У зв'язку з вищевикладеним відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві на позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідно до наказу Держекоінспекції від 20.04.2015 №109-о «Про звільнення» ОСОБА_3 звільнено з посади начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 20 квітня 2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 у справі №820/2691/16, що набрала законної сили, позов ОСОБА_3 задоволено та поновлено його на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області.

На виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 у справі №820/2691/16 Держекоінспекцією видано наказ від 20.11.2017 № 421-о «Про поновлення ОСОБА_3.», відповідно до якого ОСОБА_3 поновлено на посаді, яку він займав до звільнення.

Наказом Державної екологічної інспекції у Полтавській області №166-о від 23.11.2017 за підписом начальника ОСОБА_3 відповідно до наказу Державної екологічної інспекції України від 20.11.2017 № 421-о «Про поновлення ОСОБА_3.» оголошено наказ від 20.11.2017 № 421-о та визначено, що ОСОБА_3 приступає до виконання обов'язків начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області з 23.11.2017.

Листом слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 04.04.2017 №2333/115/24/01-2017 повідомлено Т.в.о. Голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_4 про відкриття кримінального провадження від 07.08.2014 за №0000345 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України - зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, колишнім начальником Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3, який ухиляється від слідства, та що наразі вирішується питання про оголошення йому підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції лист зареєстрований Держекоінспекцією 29.09.2017 за вх.№ №2844.

Після поновлення ОСОБА_3 на посаді Начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області на підставі наказу від 20.11.2017 № 421-о, наказом Держекоінспекції від 22.11.2017 №700 порушено дисциплінарне провадження відносно начальника Державної екологічної інспекції України у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області ОСОБА_3.

Підставами порушення дисциплінарного провадження визначено лист слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 04.04.2017 № 2333/115/24/01-2017.

Наказом від 22.11.2017 №701 з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, дисциплінарній комісії наказано провести службове розслідування стосовно ОСОБА_3, начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області у встановлений законодавством строк.

Головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Держекоінспекції України А.І. Волоховою внесено подання в.о. Голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_4 про відсторонення ОСОБА_3 від виконання посадових обов'язків від 22.11.2017.

Наказом від 22.11.2017 №429-о «Про відсторонення ОСОБА_3.» відсторонено ОСОБА_3 від виконання обов'язків начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області, з 23 листопада 2017 року на термін до закінчення дисциплінарного провадження, порушеного відповідно до наказу Держекоінспекції від 22.11.2017 № 700 «Про порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_3.».

19 грудня 2017 року дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Держекоінспекції здійснено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_3, начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області, порушеного на виконання наказу Держекоінспекції від 22.11.2017 № 700 «Про порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_3.» та на підставі статті 77 Закону України «Про державну службу» та наказу Держекоінспекції від 18.12.2017 № 465-0 «Про припинення державної служби ОСОБА_3.», виданого на виконання постанови Одеського окружного адмінітсративного суду від 14.12.2017 у справі №815/5158/17, дисциплінарною комісією внесено подання щодо закриття зазначеного дисциплінарного провадження.

Наказом Держекоінспекції України від 19.12.2017 №732 «Про закриття дисциплінарного провадження» дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_3, порушене на виконання наказу Держекоінспекції від 22.11.2017 № 700, закрито.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до приписів ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п.8 ч.1 ст.4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Стаття 5 КАС України гарантує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що п.10 Перехідних Положень КАС України, що набрав чинності 15.12.2017, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з п.9 ч.5 ст.160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень в позовній заяві зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ч.4 ст.242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зокрема, у мотивувальній частині рішення зазначається, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку (п.4 ч.4 ст.246 КАС України).

З урахуванням вищенаведених приписів чинного процесуального законодавства колегія суддів приходить до висновку, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) розтлумачено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", а саме зазначено, що цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Законний інтерес - це юридичний інтерес, що заснований на законі і випливає з нього, схвалюється ним, хоча і не закріплений у конкретних правових нормах. Так можна говорити про загальні законні інтереси осіб - учасників адміністративного процесу (досягнення юридично значущого результату, прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі) і персоніфіковані законні інтереси (інтерес особи у встановленні конкретних фактів, що доводять його невинність у вчиненні адміністративного правопорушення або обґрунтовують його позицію у зв'язку зі зверненням у компетентний державний орган).

Суд зазначає, що у межах спірних правовідносин позивач посилається на порушення його прав у сфері проходження публічної служби на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області шляхом винесення відповідачем наказів про порушення дисциплінарного провадження та про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_3, а також про відсторонення від виконання обов'язків ОСОБА_3

Як встановлено судом вище, відповідачем винесено накази від 18.12.2017 № 465-0 «Про припинення державної служби ОСОБА_3.» та від 19.12.2017 №732 «Про закриття дисциплінарного провадження», на підставі яких дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_3, порушене на виконання наказу Держекоінспекції від 22.11.2017 № 700, закрито.

У суду відсутні підстави вважати, що оскаржуваними у даній справі наказами порушено права позивача щодо проходження публічної служби.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 6 КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що оскільки право позивача наразі оскаржуваними у справі наказами не порушено, у суду відсутні підстави вважати, що позивач потребує правового захисту у межах дисциплінарного провадження, порушеного на підставі від наказу 22.11.2017 №700, шляхом скасування наказів про порушення дисциплінарного провадження та про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_3, а також про відсторонення від виконання обов'язків ОСОБА_3

Посилання позивача на те, що лист слідчого управління Національної поліції у Полтавській області від 04.04.2017 №2333/115/24/01-2017, на підставі якого винесено оскаржувані накази, може бути використано неодноразово, зокрема, після поновлення ОСОБА_3 на посаді у державного органу залишиться можливість притягнути його до відповідальності за тими ж підставами, суд вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Предметом розгляду у даній справі є саме накази про порушення дисциплінарного провадження та про проведення службового розслідування відносно позивача та відсторонення його від виконання обов'язків, правові наслідки яких вичерпано, оскільки дисциплінарне провадження у справі закрито.

У відзиві на позов позивач просить суд здійснити захист свого порушеного права у найбільш ефективний спосіб, оскільки вважає, що визнання наказів №700, 701, 429-о від 22.11.2017 протиправними унеможливить повторне застосування листа слідчого управління, однак суд зазначає, що з огляду на приписи ст.2 КАС України судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Тобто, визнання протиправними наказів суб'єкта владних повноважень, якими права позивача не порушено, з метою уникнення гіпотетичного порушення прав позивача у майбутньому після його поновлення на посаді на підставі листа слідчого управління, який не є предметом даного адміністративного спору, не відповідає завданню адміністративного судочинства, а тому у задоволенні таких позовних вимог має бути відмовлено.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 61000) до Державної екологічної інспекція України (, Новопечерський провулок, б.3, корп.2, м.Київ 42, 01042) про скасування наказів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 12 березня 2018 року.

Головуючий суддя Котеньов О.Г.

Судді Біленський О.О.

Супрун Ю.О.