Справа № 804/1549/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2018 року Справа 804/1549/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправними рішень №Р96 від 17.07.2017р., №150/02.3-10 від 13.02.2018р. та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та просить:

- визнати протиправним рішення відповідача за №Р96 від 17.07.2017р., Центрального відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №150/02.3-10 від 13.02.2018р.;

- зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи позивача з 14.09.1976р. по 24.03.1977р. та з 12.12.1979р. по 28.10.1993р. на Антрацитовському релейному заводі, який було перейменовано в Антрацитовське виробниче об'єднане "Титан";

- зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи позивача з 15.07.1994р. по 01.04.1996р. на підприємстві Виробниче об'єднане "Спецтампонажгеологія";

- зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком з урахуванням періоду роботи позивача з 14.09.1976р. по 24.03.1977р. та з 12.12.1979р. по 28.10.1993р. на Антрацитовському релейному заводі, який було перейменовано в Антрацитовське виробниче об'єднане "Титан", з урахуванням періоду роботи 15.07.1994р. по 01.04.1996р. на підприємстві Виробниче об'єднане "Спецтампонажгеологія" з моменту звернення позивача, а саме з 07.07.2017р.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.123, ч. 1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, як свідчить зміст позовних вимог, позивач, зокрема, просить зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком з 07.07.2017р.

Отже, станом на 28.02.2018р. (дата подання позову) позивачем шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом щодо зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком з 07.07.2017р., встановлений ч.2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, є пропущеним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.02.2018р. позивачем подано до канцелярії суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, в якій позивач просить визнати причину пропуску цього строку поважною та відкрити провадження в адміністративній справі посилаючись на те, що після відмови відповідача у призначенні їй пенсії за віком вона звернулась за допомогою до народного депутата України, якому Пенсійним фондом України була надана відповідь про відсутність підстав для зарахування позивачу періодів роботи до страхового стажу згідно дублікату трудової книжки. Як зазначає позивач, копію даної відповіді вона отримала від депутата на січневі свята у зв'язку з чим пропустила строк звернення до суду, встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом позивачем до вказаної заяви додано не було в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, відповідно до ч.1, ч. 2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Так, пунктом 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява має містити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, як вбачається зі змісту адміністративного позову та доданих до нього документів, позивачем до адміністративного позову не додано письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав в порушення вимог п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та те, що позивачем не додано до позову доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом та письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 122, 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом та власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав у відповідності до вимог ч.1 ст.123, п.11 ч.5 ст.160, ч.6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, на те, що відповідно відповідно до ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України письмові докази до позовної заяви подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, проте, копії документів, що додані до адміністративного позову не засвідчені належним чином.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, п.11 ч.5 ст.160, ч. 6 ст. 161, ч. 1 ст. 169, ст.ст. 243,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправними рішень №Р96 від 17.07.2017р., №150/02.3-10 від 13.02.2018р. та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом та власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав у відповідності до вимог ч.1 ст.123, п.11 ч.5 ст.160, ч.6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз'яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва