Справа № 821/2039/17
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/2039/17

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" до Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, третя особа - ОСОБА_1 міська рада про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що ТОВ "Україна" є виконавцем послуг з обслуговування будинків споруд та прибудинкових територій відповідно до рішення конкурсного комітету, затвердженого рішенням ОСОБА_1 міська рада Херсонської області від 30.10.2002 року №127 та наказу начальника управління житлового господарства від 30.06.2005 року № 54 "Про результати конкурсу на утримання житлового фонду і прибудинкової території".

Між Управлінням житлового господарства ОСОБА_1 міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Україна" укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.07.2005 року, який переукладався 17.04.2008 року № 50.

До 15.09.2017 року у м. Херсоні діяв тариф встановлений рішенням Херсонського міськвиконкому від 24.01.2012 року № 29, розрахунки якого були зроблені на базі тарифу встановленого рішенням Херсонського міськвиконкому затвердженого 21.10.2008 року № 548.

У зв'язку із зростанням мінімальної заробітної плати, вартості матеріалів, паливно-мастильних і транспортних витрат, електропостачання, відрахувань до бюджету позивач неодноразово звертався до ОСОБА_1 міської ради із листами щодо приведення тарифів до вартості економічно обґрунтованих витрат або компенсації різниці в тарифах, а саме: листи від 13.07.2016 року №307, від 17.11.2016 року №618, від 21.05.2017 року №147, від 19.06.2017 року №181, від 21.06.2017 року №185, від 25.06.2017 року, від 28.11.2017 року №358.

Кожного разу товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" отримувала на свої звернення відписки, або ніякої відповіді зовсім.

Станом на момент звернення до суду відповідачем не вчинено дій щодо повернення різниці в тарифах за спожиту електричну енергію в період з 1 січня по 1 вересня 2017 року у розмірі 625354,54 грн., що і зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та законних інтересів до адміністративного суду.

Позивач просить суд, з урахуванням змін до позовної заяви, зобов'язати Виконавчий комітет ОСОБА_1 міської ради звернутися до ОСОБА_1 міської ради з приводу відшкодування витрат товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» у розмірі 625 354,54 грн., що пов'язані із встановленням тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, в порядку статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 22.01.2018 року.

Ухвалою від 22.01.2018 року розгляд справи відкладено на 05.02.2018 року.

Ухвалою суду від 05.02.2018 року замінено первинного відповідача ОСОБА_1 міську раду Херсонської області на належного відповідача - Виконавчий комітет ОСОБА_1 міської ради. Наступне судове засідання призначено 14 лютого 2018 року.

Ухвалою від 14.02.2018 року залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 міську раду та відкладено розгляд справи на 02.03.2018 року.

У судовому засіданні представники позивача наполягали на позовних вимогах, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідачів у судовому засіданні по суті позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Між Управлінням житлового господарства ОСОБА_1 міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Україна" укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.07.2005 року, який переукладався 17.04.2008 року № 50.

До 15.09.2017 року у м. Херсоні діяв тариф встановлений рішенням Херсонського міськвиконкому від 24.01.2012 року № 29, розрахунки якого були зроблені на базі тарифу встановленого рішенням Херсонського міськвиконкому затвердженого 21.10.2008 року № 548.

Позивач звертався до ОСОБА_1 міської ради із листами щодо приведення тарифів до вартості економічно обґрунтованих витрат або компенсації різниці в тарифах, а саме: листи від 13.07.2016 року №307, від 17.11.2016 року №618, від 21.05.2017 року №147, від 19.06.2017 року №181, від 21.06.2017 року №185, від 25.06.2017 року, від 28.11.2017 року №358.

Згідно пункту 6 рішення ОСОБА_1 міської ради від 26.12.2016 року № 533 "Про внесення змін та доповнень до програми сталої роботи житлового господарства міста Херсона на 2016-2020 роки, затвердженої рішенням міської ради від 12.02.2016 року № 43 (із змінами), яка є складовою Комплексної програми ефективної роботи та реформування житлово-комунального господарства м. Херсона на 2016-2020 роки" передбачено дотація житловим підприємствам, обслуговуючим житловий фонд міської територіальної громади, на погашення різниці в тарифі в розмірі 4700000,00 тис. грн.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про ціни і ціноутворення" суб'єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни.

Частиною 2 статті 12 названого Закону передбачено, що державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Спеціальним законом, який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки є Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується, зокрема, на принципі регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 30 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" державне регулювання цін/тарифів базується на принципі відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до частини 3 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Частиною 4 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Згідно з пунктом 23 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюються для кожного виконавця послуги по кожному будинку міста окремо, згідно з дислокацією.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та для ефективного захисту прав позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень..

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України).

У судовому засіданні відповідачем не було надано доказів виконання ним вимог ч.4 ст.31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" стосовно товариства з обмеженою відповідальністю "Україна"

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради з приводу невиконання вимог ч.4 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" стосовно товариства з обмеженою відповідальністю "Україна".

Зобов'язати Виконавчий комітет ОСОБА_1 міської ради виконати вимоги ч.4 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо відшкодування з відповідного місцевого бюджету товариству з обмеженою відповідальністю "Україна" різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг у розмірі 625354,54 грн.

Стягнути на користь товари7ства з обмеженою відповідальністю "Україна" (, вул. Лавреньова, 3, м. Херсон, 73000) з Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради (, просп. Ушакова, 37, м. Херсон, 73000) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у розмірі 9380 (дев'ять тисяч триста вісімдесят) грн. 32 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07 березня 2018 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 5.6.2