Справа № 815/3215/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3215/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

суддів: Вовченко О.А., Левчук О.А.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач:

відповідачі: не з'явився

Міністерство юстиції України,

в.о. Державного секретаря Міністерства

юстиції України Косолапова О.А. Соломатіна В.В.(представник за довіреностями)

треті особи:

Південне міжрегіональне

управління з питань

виконання кримінальних покарань та

пробації Міністерства юстиції: Компанієць А.В. (представник за довіреністю)

Державна установа "Ширяївський

виправний центр (№111): не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_7 до в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолапової О.А., Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Державна установа "Ширяївський виправний центр (№111)" про скасування наказу №1828/к від 18.05.2017р., поновлення на посаді, -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 26 лютого 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_7 до в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолапової О.А., в якому позивач просить: скасувати наказ в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного сектретаря Міністерства юстиції України №1828/к від 18.05.2017р.; поновити на посаді начальника державної установи «Ширяївський виправний центр (№ 111)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7.

В судовому засіданні 17.07.2017р., ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання, залучено до участі у справі в якості другого відповідача Міністерство юстиції України.

В судовому засіданні 12 вересня 2017 року ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання, залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та Державну установу "Ширяївський виправний центр (№111)".

В обґрунтування позову зазначено, що наказ в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного сектретаря Міністерства юстиції України №1828/к від 18.05.2017р., яким позивача звільнено з посади начальника державної установи «Ширяївський виправний центр (№ 111)» є протиправним та таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства, оскільки за період служби позивач зарекомендував себе винятково з позитивної сторони та на нього не накладались дисциплінарні стягнення. На думку позивача, застосування до нього найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади є безпідставним.

Ухвалою від 19.06.2017 р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 03.07.2017 р., на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупинено провадження по справі та призначено судове засідання на 11 липня 2017 року на 09 годину 00 хвилин.

Ухвалою суду від 11 липня 2017 року, за клопотанням представника позивача, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156, ст.102 КАС України продовжено зупинення провадження по справі; призначено наступне судове засідання на 17 липня 2017 року на 11 годину 30 хвилин.

Ухвалою суду від 17 липня 2017 року, за клопотанням представника позивача, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупинено провадження по справі та призначено судове засідання на 05 вересня 2017 року на 14 годину 30 хвилин.

Ухвалою суду від 05 вересня 2017 року, за клопотанням представника відповідача, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупинено провадження по справі та призначено судове засідання на 12 вересня 2017 року на 09 годину 20 хвилин.

Ухвалою суду від 12 вересня 2017 року, за клопотанням представника відповідача, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупинено провадження по справі та призначено судове засідання на 26 вересня 2017 року на 11 годину 00 хвилин.

Ухвалою суду від 26 вересня 2017 року клопотання представника відповідача задоволено та зупинено провадження по справі №815/3215/17 до набрання законної сили рішенням у справі № 815/1847/17.

Ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання 13 грудня 2017 року, поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 13 грудня 2017 року за клопотанням третьої особи на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупинено провадження по справі та призначено судове засідання на 10 січня 2018 року на 12 годину 00 хвилин.

Враховуючи, що 15.12.2017р. набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим КАС України викладено в новій редакції та, оскільки згідно з п.10 Розділу VII Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, ухвалою суду від 10 січня 2018 року, визначено, що розгляд справи буде проводитися в порядку загального позовного провадження; встановлено учасникам справи п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв, клопотань з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 31 січня 2018 року о 14 годині 00 хвилин.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 31 січня 2018 року, у зв'язку з перебуванням одного з членів колегії на лікарняному, перенесено судове засідання на 08 лютого 2018 року о 16 годині 00 хвилин.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 08 лютого 2018 року, підготовче судове засідання у справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 26 лютого 2018 року о 15 годині 00 хвилин.

Від відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов (т.1, а.с.209-218), в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що оскаржуваний наказ №1828/к від 18.05.2017р. прийнято в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, на підставі висновку, складеного за результатами службового розслідування за фактом порушень в організації службової дисципліни з боку керівництва Державної установи "Ширяївський виправний центр (№111)", яким встановлено наявність порушень вимог чинного законодавства позивачем, в зв'язку з чим його звільнено з посади на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Від Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву (т.2, а.с. 176-181), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що за результатами проведеної перевірки комісією встановлено, що протягом 2015-2017рр. спостерігається значне погіршення стану фінансово-господарської діяльності установи, керівником установи навмисно не вживалось заходів щодо покращення матеріально-технічної бази підприємства та установи, що в свою чергу призвело до погіршення умов утримання засуджених та знищення бази підприємства в цілому, поведінка позивача жодним чином не сприяла проведенню службового розслідування а навпаки останній уникав надання письмових пояснень, відтак в даному випадку до позивача було застосовано співмірне дисциплінарне стягнення, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими.

Позивач в судове засідання 26 лютого 2018 року не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача від 26.02.2018р. (вх. № ЕП1050/18), у якому останній просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача за наявними у справі матеріалами.

Представники відповідачів та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Південного міжрегіонального управління з питань

виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції проти позову заперечували, просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна установа "Ширяївський виправний центр (№111)" до судового засідання явку представника не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином та завчасно.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 р., розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу. Відтак, справу розглянуто в порядку загального позовного провадження, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом Державної пенітенціарної служби України № 163/ОС-16 від 05.07.2016 р. ( з особового складу) полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 призначено начальником Ширяївського виправного центру управління ДПтС України в Одеській області (№111), звільнивши його з посади заступника начальника Ширяївського виправного центру управління ДПтС України в Одеській області (т.1, а.с. 8).

Наказом Міністерства юстиції України № 427/к від 30.01.2017 р., у зв'язку з перейменуванням державної установи «Ширяївський виправний центр управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№111)» у державну установу "Ширяївський виправний центр (№111)" та з метою приведення у відповідність посад, полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 визнано таким, що обіймає посаду начальника державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)» (т.1, а.с. 7).

Наказом в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України О.Косолап № 1828/к від 18.05.2017р. полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з посади начальника державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)» 19.05.2017р. відповідно до ч.5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (т.1, а.с. 6).

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ прийнято протиправно та останній підлягає скасуванню, в зв'язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Оцінюючи правомірність дій відповідачів, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Згідно ст.2 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Правовою основою діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України є Конституція України, цей та інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти Міністерства юстиції України (ст.3 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»).

Статтею 3 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

До персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби) (ч.1 ст.14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»).

За приписами ст.23 Кримінально-виконавчого кодексу України за діяльністю органів і установ виконання покарань здійснюється відомчий контроль вищестоящими органами управління і посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно матеріалів справи, відповідно до плану-завдання, на підставі ст.23 Кримінально-виконавчого кодексу України в межах здійснення відомчого контролю за діяльністю органів та установ виконання покарань, з метою перевірки окремих напрямків оперативно-службової діяльності та надання практичної допомоги, комісією працівників Міністерства юстиції України у період з 08 по 10 лютого здійснено виїзд у службове відрядження до державної установи "Ширяївський виправний центр (№111)".

За результатами проведення перевірки встановлено, що протягом 2015 - 2017 років спостерігається значне погіршення стану фінансово - господарської діяльності як установи так і підприємства, а керівником установи ОСОБА_7 не вживаються заходи щодо покращення матеріально - технічної бази підприємства та установи, що в свою чергу призводить до погіршення умов утримання засуджених в установі та знищення бази підприємства в цілому.

Отже, за результатами проведення перевірки Комісією працівників Міністерства юстиції України підготовлено доповідну записку на ім'я заступника Міністра юстиції України ОСОБА_11 щодо виявлення недоліків у діяльності Ширяївського виправного центру (№ 111) та наголошено на необхідності вжиття заходів щодо усунення виявлених недоліків та поінформування Міністерства юстиції України.

Відповідно до п.12-1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 02 липня 2014 року (далі - Положення № 228), повноваження керівника державної служби у Мін'юсті здійснює державний секретар Мін'юсту, який є вищою посадовою особою з числа державних службовців Мін'юсту, підзвітний і підконтрольний Міністру.

Відповідно до п.30 ч.4 ст.10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та пп. 14 п. 12-2 Положення № 228, Державний секретар Міністерства юстиції України застосовує заходи заохочення та притягує до дисциплінарної відповідальності керівників державних підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мін'юсту.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», п. 12-3 Положення № 228 передбачено, що на час відсутності державного секретаря Мін'юсту чи неможливості здійснення ним своїх повноважень з інших причин його обов'язки виконує один із керівників самостійних структурних підрозділів апарату Мін'юсту відповідно до наказу державного секретаря Мін'юсту.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 153/6 від 03.03.2017р. виконання обов'язків Державного секретаря Міністерства юстиції покладено на керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолапову Олену Андріївну.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Державній виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 356/5 від 12.03.2015 р. (далі - Порядок № 356/5), службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника.

Згідно п.2 розділу ІІ вказаного Порядку підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Судом встановлено, що Наказом в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України ОСОБА_12 № 99о/п від 10.03.2017р. призначено службове розслідування щодо порушень в організації службової діяльності з боку керівництва Державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)» та на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов'язків начальника Державної установи «Ширяївський виправний центр (№111) ОСОБА_7 на підставі службової записки заступника Міністра ОСОБА_11

Наказом в.о. Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_13 №48/ОД від 13.03.2017р. призначено службове розслідування за фактом порушень в організації службової діяльності з боку керівництва Державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)», виявлених Міністерством юстиції України.

За приписами п.1 розділу VIII Порядку № 356/5 за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування, який складається із вступної, описової та резолютивної частин.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами службового розслідування складено висновок, який 28.04.2017 р. затверджено в.о. Державного секретаря, керівником Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України ОСОБА_12 (т.1, а.с.107-152).

Згідно ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

З метою виконання вимог ст. ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України телефонограмою повідомлено позивача про необхідність прибуття для надання письмових пояснень, однак останнім таких пояснень не надано, про що складено відповідні акти про неприбуття позивача для надання письмових пояснень від 21.03.2017р., про ненадання письмових пояснень від 20.04.2017р. (т.2, а.с. 198-201).

Дорученням в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України ОСОБА_12 від 15.05.2017 № 51/3.0/48.17 зобов'язано ОСОБА_7 у термін до 16-00 год. 18.05.2017р. надати пояснення щодо порушень та недоліків, виявлених під час проведення службового розслідування (т.2, а.с.197), однак пояснень позивачем так надано й не було.

Суд враховує, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року у справі № 815/1847/17 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_7 до В.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолапової О.А., В.о. начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_13 про скасування Наказу В.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолапової О. А. № 99 о/п від 10.03.2017 року "Про проведення службового розслідування" та скасування Наказу В. о. начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_13 № 48 ОД від 13.03.2017 року "Про призначення службового розслідування за фактом порушень в організації службової діяльності з боку керівництва Державної установи "Ширяївський виправний центр (№ 111)", виявлених Міністерством юстиції України" відмовлено.

За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає, що службове розслідування щодо позивача призначене за наявності підстав, за формою та у строки, які передбачені Порядком № 356/5, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Згідно ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведенного службового розслідування встановлено дезорганізацію діяльності служб відділів (секторів) державної установи «Ширяївський виправний центр» (№111) (далі також - установа), ганебне ставлення до матеріальних, технічних та побутових цінностей держави, антисанітарії житлових, побутових, адміністративних будівель, відсутність заходів щодо укомплектування, вакантних посад, погіршення стану оперативної обстановки за час керівництва полковника внутрішньої служби ОСОБА_7, начальника вказаної установи (т.1, а.с. 108).

За змістом висновку службового розслідування, зокрема, встановлено порушення:

організації кадрової роботи;

у сфері діяльності відділу нагляду та безпеки установи (пропуск персоналу установи та посадових осіб здійснюється з грубим порушенням вимог чинного законодавства; не вживаються належні заходи щодо приведення пропускного режиму у відповідність до вимог Інструкції про організацію і порядок здійснення пропускного режиму автомобільного та залізничного транспорту, а також вантажів через контрольні пункти установ виконання покарань, затвердженої наказом ДДУ ПВП №276 від 31.12.2002р., пропускний режим на територію та з території установи відсутній, КПП свої функції майже не виконує, облік переміщення товарно-матеріальних цінностей не здійснюється; організація нагляду за поведінкою засуджених, які відбувають покарання в установі, не відповідає вимогам Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 205/д від 22.10.2004р., план); план нагляду за засудженими, які відбувають покарання в установі не уточнювався з 2015 року, незважаючи на те, що уточнення організації нагляду за засудженими повинні проводитися не рідше двох разів на рік; не проведено жодних робіт з ремонту паркану, який знаходиться у незадовільному стані; в установі не дотримуються та не виконуються вимоги Інструкції щодо здійснення обходів відділень соціально-психологічної служби персоналом оперативних груп, в першу чергу в нічний час, що не дозволяє належним чином контролювати поведінку засуджених; вакантні посади соціально-психологічної служби не укомплектовано; на балансі установи утримується 3 двоповерхових гуртожитки, один з яких тривалий час законсервований; в іншому усі приміщення гуртожитку перебувають у занедбаному стані; в порушення вимог ч.1 ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України в установі не забезпечено окреме тримання новоприбулих засуджених; визначені приміщення перебувають в занедбаному стані, не забезпечені меблями, протікає дак та система водовідведення; лазне-пральний комплекс в установі не функціонує взагалі, приміщення лазні не опалюється, а вода відсутня; у їдальні повна антисанітарія, організація харчування здійснюється з численними порушеннями; корпус, на якому утримується ВРХ взагалі не придатний для її утримання; зберігання майна установи (матраців, ковдр, подушок тощо) здійснюється у незадовільному стані, що призводить до його псування; стан електричної проводки в гуртожитку у занедбаному стані; з боку керівництва відсутній будь-який контроль за пожежною безпекою; протягом 2015-2017р.р. спостерігається значне погіршення стану оперативно-службової діяльності установи, а начальник установи заходів щодо її покращення не вживає; не укомплектовано посад заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи; оперуповноважених оперативної групи; в порушення вимог п.34.3 наказу ДДУВП №205 від 22.10.2004р. щомісячні засідання профілактичної комісії на чолі з начальником не проводяться; телефонний зв'язок днювальних відділень соціально-психологічної служби з черговою частиною відсутній; не вжито заходів щодо забезпечення особистої безпеки згідно заяви ОСОБА_14 щодо переведення його до іншої установи виконання покарань відповідного рівня безпеки; не забезпечено наявності у службових кабінетах працівників кнопок тривожної сигналізації та ін.);

у сфері комунально-побутового забезпечення установи (санітарний стан виробничих приміщень забезпечений неналежно, прибиральний інвентар відсутній; керівництвом не забезпечено організацію роботи продовольчого та речового складів); не забезпечено можливості повноцінного використання засудженими права, передбаченого ст.110 Кримінально-виконавчого кодексу України щодо отримання тривалих побачень з родичами, а наявні дві кімнати тривалих побачень підвищеного комфорту використовуються для власних житлових та соціально-побутових потреб начальника установи ОСОБА_7 та старшого інспектора інтендантського та господарського забезпечення установи, а інші кімнати перебувають у вкрай занедбаному стані; в порушення вимог наказу Міністерства юстиції України № 849/5 від 08.06.2012р. лазне-пральні послуги практично не надаються, централізоване прання білизни не здійснюється через відсутність працездатного обладнання та ін.);

у сфері фінансово-господарської діяльності (фактичне право користування земельними ділянками загальною площею 5770,0 га не відповідає даним бухгалтерського обліку; в порушення вимог п.8.5 наказу ДДУзПП №222 від 07.10.2009р. премія особам рядового та начальницького складу, що мають дисциплінарні стягнення, встановлювалась у повному обсязі чи частково; в установі не встановлено для штатних транспортних засобів норм експлуатації (місячний пробіг) у межах загальної норми для даної експлуатаційної групи транспортного засобу та ін.).

Таким чином, за змістом висновку службового розслідування, під час його проведення виявлено значну кількість порушень вимог чинного законодавства, що регламентують діяльність установи, однак начальником установи ОСОБА_7 не вжито заходів щодо покращення стану оперативно-службової діяльності, недостатня вимогливість до підлеглих та не здійснення контролю призводить до системності виявлених порушень, а відтак, неусунення системних порушень протягом тривалого часу зумовлює погіршення стану оперативно-службової обстановки, фінансово-господарської діяльності як установи, так і підприємства, неналежних умов утримання засуджених в установі, знищення бази підприємства та погіршення оперативної обстановки в цілому.

Згідно висновку службового розслідування, за наслідками проведеного службового розслідування запропоновано розглянути питання про звільнення із займаної посади начальника державної установи «Ширяївський виправний центр» (№111), полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 за незадовільну організацію діяльності підрозділів установи (т.1, а.с. 149).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно посадової інструкції начальника Ширяївського виправного центру (№ 111) (т.2, а.с.132-139), з якою позивач ознайомлений, про що свідчить особистий підпис останнього, визначено завдання та обов'язки начальника установи, відповідно до п.2 якої начальник установи через заступника начальника установи та начальників відділів і служб організовує роботу персоналу установи для забезпечення надійного нагляду за засудженими та охорони об'єктів установи, зокрема:

керує розробкою планів нагляду, що визначають систему нагляду, сили та засоби на кожному об'єкті, забезпечує належний облік, зберігання і використання спеціальних засобів;

створює працівникам відділу нагляду і безпеки відповідні умови для несення служби, відпочинку, забезпечує їх спеціальними засобами та реманентом;

забезпечує ефективність нагляду за засудженими та надійну їх ізоляцію, здійснення заходів щодо попередження правопорушень та зловживань;

розробляє систему пропускного режиму в установу, розробляє інструкцію з організації пропускного режиму, оголошує її наказом та доводить до відома персоналу установи;

забезпечує організацію соціально-виховної роботи з засудженими, залучення їх до проведення громадських та релігійних організацій, забезпечує умови для загальноосвітнього та професійно-технічного навчання засуджених;

здійснює функції з управління майном підприємства та установи в межах повноважень, визначених законодавством;

організовує в установі належну експлуатацію, своєчасний ремонт об'єктів комунально-побутового, господарчого призначення та інженерної інфраструктури, своєчасну підготовку їх роботи в осінньо-зимовий режим;

щотижнево особисто перевіряє стан організації харчування, дотримання санітарних правил в їдальні та пекарні з відображенням результатів у Книзі обліку контролю за якістю приготовленої їжі;

вживає заходів щодо створення належних умов тримання засуджених та осіб, позбавлених волі, в частині ресурсного забезпечення;

організовує своєчасне та якісне торгівельне та лазне-пральне обслуговування засуджених та взятих під варту осіб;

забезпечує утримання їдальні, пекарні, складів, об'єктів комунально-побутового призначення та інженерної інфраструктури у належному стані, проведення своєчасного ремонту будівель та споруд, приміщень та обладнання;

організовувати в установі роботу кімнат побачень;

забезпечує утримання лазень, пралень і санпропускників у належному стані та своєчасний ремонт їх будівель та обладнання; затверджує графіки роботи лазні та пральні; організовує забезпечення лазень та пралень теплом, електроенергією, питною водою тощо згідно з потребою та інші.

Суд звертає увагу, що позивач не спростовував під час судового розгляду факту наявності порушень, виявлених за результатами проведеного службового розслідування, та жодних доводів з цього приводу не наводив у позовній заяві, належними та допустимими доказами не підтверджував факту їх відсутності, а факту невиконання належним чином покладених на нього посадових обов'язків не заперечував, а обґрунтовував неправомірність оскаржуваного наказу посиланням на безпідставність застосування до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з наданих до суду матеріалів особової справи позивача, останній за період проходження служби на посаді начальника державної установи «Ширяївський виправний центр» (№111) до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався.

Згідно ч.5 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію".

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року у справі №21-1288а15 та від 20 жовтня 2015 року у справі №21-2103а15 зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Відповідно до матеріалів справи саме така поведінка позивача, яким згідно висновку службового розслідування допущено численні системні порушення в зв'язку з відсутністю контролю в межах покладених на нього як начальника державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)» посадових обов'язків, нещирість при проведенні службового розслідування (ненадання жодних пояснень щодо предмета службового розслідування, незважаючи на неодноразові звернення з цього приводу відповідача) були враховані і стали підставою для застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції.

Таким чином, суд вважає, що відповідач за наслідками службового розслідування правомірно зробив висновок про наявність в діях позивача вчинку, який слугує підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Визначення сумісності певних дій (проступків) працівників рядового і начальницького складу із подальшим проходженням служби, на думку суду, є виключними повноваженнями відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи надані учасниками справи докази в їх сукупності, беручи до уваги, висновки службового розслідування про наявність численних системних порушень та відсутності контролю в межах покладених на позивача як начальника державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)» посадових обов'язків, суд дійшов висновку, що наказ в.о. Державного секретаря, керівника Секретаріату Державного сектретаря Міністерства юстиції України №1828/к від 18.05.2017р. прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та накладене на позивача дисциплінарне стягнення пропорційним встановленим за результатами службового розслідування порушенням, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_7 (місце проживання: 65065, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України Косолапової О.А. (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13), Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 65017, Одеська обл., місто Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 9; ), Державна установа "Ширяївський виправний центр (№111)" (місцезнаходження: 66850, Одеська обл., Ширяївський район, село Армашівка; ) про скасування наказу №1828/к від 18.05.2017р., поновлення на посаді,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.03.2018 р.

Головуючий суддя: Г.П.Самойлюк

Суддя: О.А. Вовченко

Суддя: О.А. Левчук

.