Справа № 125/2063/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 125/2063/17

Головуючий у 1-й інстанції: Хитрук В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 березня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Барського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2017 року (суддя Хитрук В.М.) у справі №125/2063/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити раніше призначену пенсію,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Жмеринського обєднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності та зобовязання відповідача відновити виплату пенсії.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 14.11.2017 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними дії відповідача щодо зупинення виплати пенсії та зобовязано відновити виплату пенсії з 01.04.2015 по 30.11.2016 року включно.

Відповідач не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу відповідно до якої просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення яким у задоволені позову відмовити.

Підставами для скасування рішення апелянт вважає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи що призвело до неправильного її вирішення. Оскільки у звязку набранням 01.04.2015 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII (надалі Закон №213-VIII) у відповідача не було підстав виплачувати пенсію позивачу яка працювала на посаді, на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу».

Відповідно до Закону №213-VIII яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (надалі Закон №1058-IV) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру"," Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Позивач же з 21.09.2010 року перебуває на обліку у відповідача, як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідно до норм Закону №1058-IV.

Статтею 99 КАС України передбачено шестимісячний строк звернення до суду за захистом порушених прав, який позивачем недотримано.

За приписами п.1 ч.1 ст.311 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З матеріалів справи встановлено, позивач перебуває на обліку у відповідача з 21.09.2010 року як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання, призначеної відповідно до норм Закону №1058-IV. У звязку із набранням чинності 01.04.2015 року Закону №213-VIII позивачу зупинено виплату пенсії, у звязку із тим, що вона працювала на посаді головного спеціаліста відділу Держгеокадасту у Барському районі Вінницької області, на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу». Не погодившись із цим позивач в березні 2017 звернулась до відповідача з вимогою відновити виплату пенсії, як інваліду ІІІ групи загального захворювання з 01.04.2015 року по день її звільнення з роботи 30.11.2016 року.

Відповідач листом від 17.03.2017 року №244/06-28/02 повідомив позивача про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії за зазначений період. Не погодившись із зазначеною відмовою, позивач оскаржила її до суду. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій пенсійного органу щодо припинення виплати пенсії позивача на виконання положень Закону № 213-VIII і наявністю правових підстав для поновлення цих виплат у зазначений період.

Переглянувши правильність застосування норм процесуального та матеріального права судом першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до норм статті 99 КАС України, чинними на час розгляду справи в суді першої інстанції адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Розглядаючи спір суд першої інстанції не вірно застосував ч. 2 ст. 99 КАС України (чинної на час розгляду в судді першої інстанції) згідно якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчисляється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

На дану обставину відповідач звертав увагу суду в своєму заперечені від 27.10.2017 року №1432/09-31/07, однак це залишилось поза увагою суду. Поміж іншого відповідач зазначає про пропуск строку звернення позивача до суду і в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до матеріалів справи, виплата пенсії позивачу зупинена 01.04.2015 року та не виплачувалась по, до моменту звільнення позивача з посади на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу» 30.11.2016 року, сам факт звернення, та отримання відповіді на своє звернення лише в березні 2017 року не може бути підтвердженням поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглянутим позовом (05.10.2017 року), відсутність заяви та поважних причин для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що позов слід залишити без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити раніше призначену пенсію скасувати.

Адміністративний позов залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4