Справа № 820/5151/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

28 лютого 2018 р. Справа № 820/5151/17

Харківського окружного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.,

суддів - Бабаєва А.І., Єгупенка В.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Марочканича Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_3 до Служби безпеки України про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Служби безпеки України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати незаконними дії Служби безпеки України щодо безпідставного звільнення ОСОБА_3 згідно наказу від 10.06.2017 № 641-ос за підпунктом "и" пункту 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007 у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

- зобов'язати відповідача протягом трьох календарних днів з дня набрання рішення суду законної сили, змінити підставу та формулювання звільнення, вказавши в наказі Служби безпеки України від 10.06.2017 № 641-ос підставу звільнення ОСОБА_3, за підпунктом "б" п. 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007 за станом здоров'я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби.

Позивачем в уточненій позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, в якому просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, що позивач оскаржує не сам факт звільнення, а виключно підставу звільнення, та оскільки СБ України належним чином не ознайомила позивача із підставами про звільнення, позивач не мав можливості звернутися до суду у строки, визначені КАС України. Також зазначив, що дізнався про підстави звільнення тоді, коли отримав лист від адвоката ОСОБА_1 № 1 від 10.10.2017 року про надані послуги, з якого вбачається, що адвокатом було направлено до СБ України адвокатські запити щодо надання інформації про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача в судове засідання прибув, підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого клопотання заперечував.

Вирішуючи питання щодо строку звернення до суду, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положеннями статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач звернувся до суду із позовом до Служби безпеки України 02.11.2017 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Зі змісту позовних вимог колегією суддів встановлено, що фактично позивач оскаржує підставу звільнення ОСОБА_3, вказану в Наказі Служби безпеки України від 10.06.2017 № 641-ос.

Наказом Служби безпеки України № 641-ОС від 10.06.2017 року звільнено з військової служби з дня виключення зі списків особового складу за підпунктом "б" пункту 61, підпунктом "и" п. 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007.

Зі змісту наказу колегією суддів встановлено, що підставою звільнення ОСОБА_3 вказано систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем.

Також, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 23.06.2017 року був ознайомлений з Наказом Служби безпеки України № 641-ОС від 10.06.2017 року (а.с. 106).

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом ОСОБА_1 було направлено до СБ України адвокатські запити щодо надання інформації про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

В подальшому, адвокатом ОСОБА_1 сформовано звіт про надані послуги за вих. № 1 від 10.10.2017 року, в якому повідомлено про проведену роботу та надано відповідні документи, що були надані Службою безпеки України на адвокатські запити щодо надання інформації про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, фактично позивач дізнався про підстави притягнення його до дисциплінарної відповідальності 10.10.2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Також слід зазначити, що відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п. 23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України", суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

За таких підстав суд вважає, що в даному випадку існували такі обставини, які можна визнати поважними, та з метою забезпечення доступу до правосуддя колегія суддів дійшла висновку про задоволення позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_3 до Служби безпеки України про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 122, 243, 294, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_3 до Служби безпеки України про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_3 до Служби безпеки України про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Поновити строк звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_3 до Служби безпеки України про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 05 березня 2018 року.

Головуючий суддя Бідонько А.В.

Судді Бабаєв А.І.

Єгупенко В.В.