Справа № 462/2792/17
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/2792/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі :

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу поліції батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_2 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, покликаючись на те, що постановою інспектора поліції від 20 червня 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова серії АР №384487 є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з порушенням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що він не здійснював обгін на перехресті, на його прохання працівниками поліції не надано йому для огляду відео фіксацію чи будь-яких інших доказів та складено постанову всупереч вимогам закону на місці вчинення правопорушення. Просить позов задовольнити, постанову скасувати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду письмові заперечення, покликається на те, що постанова винесена відповідно до ст. 222, 283, 284 КУпАП, є законною, обґрунтованою та справедливою, просить у задоволенні позову відмовити та проводити розгляд справи у його відсутності, а тому згідно ст.205 КАС України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №384487 від 20 червня 2017 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 20 червня 2017 року о 15.49 год. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 511км+790м. здійснив обгін на перехресті

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вказаних статей, субєктом оскарження, при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо повноти, всебічності та обєктивності зясування обставин справи, оскільки лише формально зазначено порушення, вчинені, на думку відповідача, ОСОБА_1, зокрема щодо того, на якому саме перехресті здійснив обгін позивач та зазначення обєкту обгону, здійсненого позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Крім того, ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Аналогічна позиція міститься у рішенні Конституційного суду України №1-11/2015 від 26 травня 2015 року.

Однак, всупереч наведеному, інспектором патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови не виконано вищезазначених вимог закону, складено таку постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що призвело до порушення процесуальних прав позивача ОСОБА_1, враховуючи те, що він не погоджувався із тим, що вчинив адміністративне правопорушення.

Також, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не надано суду жодних пояснень, заперечень доказів та пояснень позивача, належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а відтак з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 5-10, 71, 241-243, 246, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Постанову серії АР №384487 від 20 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення визнання ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш