Справа № 820/3534/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шляхова О.М.

02 березня 2018 р. Справа № 820/3534/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» Шевцової Лариси Вікторівни, треті особи: ОСОБА_3 про скасування рішень, -

В с т а н о в и л а:

14 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними і скасувати рішення відповідача - державного реєстратора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» Харківської області Шевцової Л.В. (подалі - державний реєстратор) за № 36243529, № 36243659, № 36243553, №36243618 про скасування обтяжень на нерухоме майно від 20 липня 2017 року; рішення про державну реєстрацію прав за № 36252117, № 36249394, № 36260334 від 21 липня 2017 року; рішення про державну реєстрацію прав за № 36611061 від 14 серпня 2017 року.

Позивач зазначає, що спірні рішення прийняті всупереч чинного законодавства, тому що відповідач не мала права проводити державну реєстрацію припинення обтяжень майна боржника ФО-П ОСОБА_4, оскільки скасування таких обтяжень постановою Господарського суду Харківської області від 25 травня 2017 року у справі про банкрутство за № 922/1374/17 відбулось поза межами компетенції Господарського суду Харківської області, позаяк відповідні обтяження були вжиті судами цивільної юрисдикції та органами державної виконавчої служби. Позивач вважає, що незаконне скасування обтяжень полягає у тому, що 19 липня 2017 року Господарським судом Харківської області винесено ухвалу про припинення провадження у справі № 922/1374/17 про банкрутство, якою затверджено мирову угоду між боржником ФО-П ОСОБА_4 та кредиторами, а в силу частини 8 статті 77 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з прийняттям рішення про укладення мирової угоди припиняється дія процедур розпорядження майном боржника, санації та ліквідації, а тому, після прийняття ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, якою затверджується мирова угода, перестає діяти постанова про визнання боржника банкрутом та припиняються дії розпорядження майном боржника. Однак, відповідачем по справі скасовані відповідні законні обтяження на нерухоме майно саме на підставі постанови Господарського суду Харківської області про визнання боржника банкрутом від 25 травня 2017 року, яка відповідно до законодавства України на момент здійснення реєстраційних дій вже втратила свою юридичну силу.

Позивач також вважає, що відповідач не мала права проводити державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 кредитором ФО-П ОСОБА_4, оскільки, в першу чергу, було вчинено незаконне припинення обтяжень цього майна, в другу чергу, з наявністю ухвали Господарського суду Харківської області від 19 липня 2017 про припинення провадження у справі № 922/1374/17 про банкрутство, якою затверджено мирову угоду між боржником ФО-П ОСОБА_4 та кредиторами, котра носить інший процесуальний характер та не передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» як підстава для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Представник відповідача, заперечуючи проти вимог позивача ОСОБА_5, просив суд залишити адміністративний позов без задоволення. Учасник справи зазначає, що за приписами статей 38, 91 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури всі без винятку обтяження його активів підлягають скасуванню. При цьому, зняття заборон та арештів з майна є безумовним, стосується будь-яких органів та посадових осіб. У свою чергу, у спірних правовідносинах відсутні підстави, які, згідно положень ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зумовлювали відмову у проведенні державної реєстрації, натомість наявні обставини для державної реєстрації права власності. Такими обставинами є наявність ухвали Господарського суду Харківської області від 19 липня 2017 року про припинення провадження у справі № 922/1374/17 про банкрутство, якою затверджено мирову угоду між боржником ФО-П ОСОБА_4 та кредиторами (пункт 10 частини1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Представник третьої особи ОСОБА_3 просив у задоволенні позову відмовити з обставин, які тотожні позиції відповідача.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Судове рішення вмотивовано тим, що судовим розглядом справи не встановлено факту порушення суб'єктом владних повноважень прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічних правовідносин, а відповідачем належним чином обґрунтовано та в ході розгляду справи доведено правомірність рішень, що оскаржуються. Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судом зазначено, що у процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута. При цьому зняття заборон та арештів з майна боржника в порядку статтею 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб. Таким чином, всі арешти та інші обмеження щодо користування майном банкрута підлягають скасуванню.

Постановою Господарського суду Харківської області по справі № 922/1374/17 від 25 травня 2017 року на виконання положень ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» чітко вирішено питання про скасування обтяжень майна боржника, при цьому, виходячи з приписів вказаної статті та норм статтею 91 зазначеного Закону, з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури, всі без винятку обтяження його активів підлягають скасуванню, що є безумовним, а тому відповідач, приймаючи спірні рішення № 36243529, № 36243659, № 36243553, № 36243618 від 20 липня 2017 року діяв у відповідності до вимог статей 18, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки для проведення державної реєстрації звернувся ліквідатор арбітражний керуючий Тризна О.В. із заявами про скасування обтяжень на підставі постанови Господарського суду Харківської області по справі № 922/1374/17 від 25 травня 2017 року, до яких було додано необхідний пакет документів, у свою чергу, державним реєстратором при прийнятті даних рішень та судом, у судовому засіданні не встановлено підстав, унормованих ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перелік яких є вичерпним, для відмови у державній реєстрації скасування обтяжень.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року, та прийняте нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано факту того, що наразі в Червонозаводському районному суді м. Харкова та Харківському районному суді Харківської області перебувають судові спори між ним та ОСОБА_7 з приводу розподілу спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно. Ухвалами цих судів, зокрема, накладено заборони на відчуження спірного майна, що є предметом спору у даній справі. Скаржник вказує, що є особою, на користь якої судами встановлені зазначені обтяження нерухомого майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи (пункт 4 частини 1, частина 2 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Частиною 3 статті 3 КАС України, в редакції Закону, що є чинною з 15 грудня 2017 року, визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що з 28 липня 2016 року в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа № 635/5655/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про розподіл майна подружжя, витребування майна (т. 1, а.с. 29).

Окрім іншого, спір щодо поділу спільного майна подружжя стосується наступного майна: нежитлової будівлі літ. «Г-1», загальною площею 85,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; нежитлового приміщення, 1-го поверху № 1-1 в літ. «Д-1», загальною площею 17,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельної ділянки, площею 0,0736 га, для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельної ділянки, площею 0,0207 га, для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 серпня 2016 року у справі № 635/5655/16-ц накладено арешт на вищеозначене майно (т. 1, а.с. 31-32).

09 грудня 2016 року суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі (№ 646/12886/16-ц) за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно (т. 1, а.с. 30).

Постановою старшого державного виконавця Червонозаводського ВДВС ГТУЮ у Харківській області Бардіна І.С. від 22 вересня 2016 року про арешт майна боржника ОСОБА_7 та оголошення заборони на його відчуження (ВП №52319217) накладено арешт на нерухоме майно: нежитлову будівлю, літ. «Г-1», загальною площею 85,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; нежитлове приміщення, 1-го поверху № 1-1 в літ. «Д-1», загальною площею 17,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку, площею 0,0943 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка площею 0,0736 га АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,0207 га, надану для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) (т. 1, а.с. 38).

Інформація про наявність обтяжень внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1, а.с. 42-60).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 травня 2017 року по справі № 922/1374/17 порушено провадження у справі про банкрутство ФО-П ОСОБА_7, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Постановою цього ж суду по справі № 922/1374/17 від 25 травня 2017 року було визнано ФО-П ОСОБА_7 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, встановлено місячний строк для пред'явлення кредиторами вимог до банкрута з дня оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, здійснити офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання ФО-П ОСОБА_7 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (т. 1, а.с. 16-18).

Цим судовим рішенням скасований арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Також зазначено про недопустимість накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута.

Ухвалою Господарського суду Харківської області 19 липня 2017 року у справі № 922/1374/17 затверджено мирову угоду, укладену 12 липня 2017 року між боржником ФО-П ОСОБА_7 та її кредиторами, та припинена дія мораторію, введеного постановою цього ж суду від 25 травня 2017 року (т. 1, а.с. 24-25).

Згідно з умовами означеної мирової угоди, кредитор ФО-П ОСОБА_3 приймає у власність (стає власником) наступного нерухомого майна та частки в праві власності на нерухоме майно, зокрема, - нежитлову будівлю, літ. «Г-1», загальною площею 85,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; нежитлове приміщення, 1-го поверху № 1-1 в літ. «Д-1», загальною площею 17,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку, площею 0,0943 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка площею 0,0736 га АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,0207 га, надану для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1).

На підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 19 липня 2017 року у справі № 922/1374/17 рішенням відповідача 36243553 скасовано запис про обтяження вищеозначеного майна № 16523009, вжите державним виконавцем Червонозаводського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області постановою про арешт майна боржника та заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 52319217 від 22 вересня 2016 року; рішенням відповідача 36243529 скасовано запис про обтяження № 21470694, вжите ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/12886/16-ц від 30 січня 2017 року; рішенням відповідача 36243659 скасовано запис про обтяження № 15702710, вжите ухвалою Харківського районного суду Харківської області по справі № 635/5655/16-ц від 02 серпня 2016 року; рішенням відповідача 36243618 скасовано запис про обтяження № 15703296, вжите ухвалою Харківського районного суду Харківської області по справі № 635/5655/16-ц від 02 серпня 2016 року (т. 1, а.с. 171-174).

Рішеннями відповідача від 21 липня 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: № 36252117 - зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_2 за ОСОБА_3, запис про право власності № 21501223; № 36249394 - зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_3 за ОСОБА_3, запис про право власності № 21498865; № 36260334 - зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна нежитлове приміщення 1-го поверху № 1-1 в літ. «Д-1», розташоване за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3, запис про право власності № 21511404 (т. 1, а.с. 175-177).

Рішенням відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 36611061 від 14 серпня 2017 року зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна нежитлову будівлю літ. « Г-1», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, запис про право власності № 21867437 (т. 1, а.с. 178).

Власником означеного майна на час розгляду справи судом є ОСОБА_8, який у даній справі представляє інтереси відповідача ОСОБА_3

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина перша статті 2 КАС України (в редакції, що була чинною до 15 грудня 2017 року) завданням адміністративного судочинства визначала, як захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року N 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту <...>.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 01 грудня 2004 року N 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. <...> поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «право» має один і той же зміст.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Обґрунтування позивача ОСОБА_1 щодо існування реального негативного впливу на його конкретні права чи інтереси від прийняття відповідачем оскаржуваних рішень зводиться до факту перебування на розгляді в судах цивільних справ за його позовами до ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно і про розподіл майна подружжя, витребування майна, в рамках розгляду яким судами приймалися рішення про накладання арешту на майно: нежитлову будівлю літ. «Г-1», загальною площею 85,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; нежитлове приміщення, 1-го поверху № 1-1 в літ. «Д-1», загальною площею 17,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку, площею 0,0736 га., для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку, площею 0,0207 га., для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції вважав, що між сторонами наявний публічно-правовий спір.

Не погоджуючись з таким висновком суду, колегія суддів зазначає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частини 4 статті 334 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Преамбулою Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Як зазначено в постанові вище, в провадженні Харківського районного суду

Харківської області перебуває цивільна справа № 635/5655/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про розподіл майна подружжя, витребування майна, яке, на думку позивача ОСОБА_1, вибуло із його власності неправомірно.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи цивільні позови ОСОБА_1 щодо витребування майна, у разі задоволення повністю або частково цих вимог, суд не може залишити без уваги той факт, що власниками спірного майна або його частки були/є: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 і, що без вирішення в цивільній справі питання щодо скасування державної реєстрації права власності попередніх власників, виконати таке судове рішення буде неможливо.

Згідно із частиною 3 статті 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Підсумовуючи сказане, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України слід закрити, оскільки заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги є похідними від вимог у приватноправовому спорі, який перебуває на розгляді в суді.

Оскільки зазначеним обставинам судом першої інстанції не надана належна правова оцінка, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1, скасовує постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі.

При цьому колегія суддів роз'яснює позивачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, зокрема, одночасно з цивільною справою № 635/5655/16-ц.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 238, 292, 293, 308-310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» Шевцової Лариси Вікторівни, треті особи: ОСОБА_3 про скасування рішень- закрити.

Роз'яснити, що вимоги, заявлені позивачем ОСОБА_1 підлягають розгляду одночасно з цивільною справою № 635/5655/16-ц.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Постанова у повному обсязі складена і підписана 12 березня 2018 року.