Справа № 752/27526/17
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/232/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Зузлова Дениса Олександровича, третя особа - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, що надійшов до суду 28 грудня 2017 року, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтуваня своїх вимог позивач зазначає, що 16 грудня 2017 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Зузловим Д.О. винесено постанову серії АР № 235890 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 255 грн., оскільки позивач, керуючи автомобілем "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_1, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив вимоги п. 1.3 розділу 34 ПДР України.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є незаконними, оскільки 16 грудня 2017 року близько 06 год. 50 хв. позивач не перебував за кермом та не керував зазначеним ТЗ, а перебував в ньому в якості пасажира.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив суд відмовити у задоволенні позову, зазначивши про безпідставність вимог позивача.

Представник третьої особи в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 16 грудня 2017 року щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії АР № 235890 про притягнення його до відповідальності за невиконання вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 розділу 34. (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дорожня розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежнх напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Позивач не оспорює, що він перебував у належному йому автомобілі "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_1, проте зазначає, що він знаходився в автомобілі як пасажир.

Відповідно до ст. 18 КпАП України не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Разом з тим, позивач не надав суду будь-яких належних доказів та не заявляв клопотань про їх витребування судом на підтвердження того, що він не порушував Правила дорожнього руху. Сам факт порушення правил дорожнього руху позивач не оспорює.

Віддповідач в судовому засіданні підтвердив факт вчинення адміністративного правопорушення. На відеозаписі, наданому відповідачем, чітко видно як автомобіль поліції зупиняє транспортний засіб позивача. Після зупинки поліцейські відразу ж підходять до автомобіля та оцінюють, що в ньому відбувається. Після зупинки з авто ніхто не виходив з водійського місця. З часом з авто вийшло чотири особи, троє пасажирів з заднього пасажирського сидіння та водій (позивач), який пересів з водійського місця на пасажирське та почав стверджувати, що він пасажир.

Не є підставою для скасування постанови посилання позивача на розгляд справи на місці вчинення порушення Правил дорожнього руху. Такий розгляд не призвів до неправильного вирішення справи. Крім того, зазначені обставини не впливають на факт наявності чи відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Частинами 2-4 ст. 258 КпАП України передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Встановлено, що інспектор патрульної поліції, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання зазначеної у постанові ділянки дороги.

Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Позивач як на підставу для задоволення позову посилається лише на свої пояснення.

Будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог він суду не надав та не просив про їх витребування судом.

Пояснення свідка ОСОБА_3, опитаного в судовому засіданні, суд не може прийняти до уваги, оскільки він знаходився на задньому сидінні належного позивачу автомобіля, а тому не міг керувати транспортним засобом.

Суд вважає, що особисті пояснення позивача не є доказом.

Викладені позивачем обставини, що не підтверджені належними доказами, не свідчать про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Керуючись статтями 18, 288 КпАП України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286, п. 10 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Зузлова Дениса Олександровича, третя особа - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя