Справа № 643/12586/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 643/12586/17
Харківський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії:
головуючого судді: Кононенко З.О.
суддів: Калитки О. М. , Бондара В.О.
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
представника позивача Петрова С.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2017, суддя І інстанції Сугачова О.О., місце складання пр.Ювілейний, 38е, м. Харків, Харківська, 61153, повний текст складено 13.11.17 по справі № 643/12586/17
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Московський районний суд м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки про заробітну плату від 27.05.2016 року за № 21.

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова обчислити та здійснити виплату пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням виплачених сум починаючи з моменту подання заяви про перерахунок пенсії, тобто з 08.06.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що вважає оскаржувані дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними, безпідставними та такими, що порушують його права, свободи та інтереси.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що у 1987 році ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у трудових відносинах з Харківським комбінатом хлібопродуктів № 2 на посаді - вантажника, згідно запису № 10 з трудової книжки НОМЕР_1 .

Після загальновідомих подій на Чорнобильскій АЕС позивача призвали з підприємства через військомат на військові збори (військова частина № 61753) для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобільскій АЕС. У період часу з 18.07.1987 року по 04.10.1987 року.

Позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, II групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС що підтверджується експертним висновком.

Згідно наказу № 1 від 27.05.2016 року здійснено перерахунок заробітної плати позивачу за роботу в зоні відчуження, а саме збільшено тарифну ставку на 100% так, як позивач виконував складні та небезпечні для життя та здоров`я роботи в зоні відчуження.

27.05.2016 року позивачу було надано довідку про заробітну плату № 21 за роботу в зоні відчуження. Зі змісту вказаної довідки про заробітну плату Позивача було зараховано заробітна плата розміром 4818,50 крб.

08.06.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова із заявою якою прохав здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 21 від 27.05.2016 року до заяви було надані оригінали відповідних документів.

Згідно протоколу засідання комісії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, про розгляд спірних питань, які виникають під час призначення - (перерахунку) та виплати пенсії від 13.06. 2016 року Позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 27.05.2016 року в зв`язку, що Відповідач вважає, що Позивач на час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії не перебував у трудових відносинах з Харківським комбінатом хлібопродуктів № 2.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Порядок № 1210), якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно пп. 3 п. 3 Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Пунктом 7 Порядку № 1210 встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ.

Статтею 54 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1058-ІV) перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного Закону Постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Таким чином, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Після аварії на ЧАЕС 26.04.1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964; постанова РМ СРСР від 07.05.1986 № 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986 № 1031; постанова РМ СРСР від 05.06.1986 № 655-195; постанова РМ УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та ін.

У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катасрофи пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, за бажанням осуб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

У разі, коли особа пропрацювала у зоні віджчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсії може обчислюватися виходячи із заробтіної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2016 року головними спеціалістами відділу контроль-перевірочної роботи, управліня в присутності голови ліквідаційної комісії ДП Харківський державний комбінат хлібопродуктів №2, було проведено зусрічну перевірку достовірності надання довідки №21 від 27.05.2016 року за роботу в зоні відчуження з 18.07.1987 року по 04.10.1987 року на ОСОБА_1 , про що складено акт №78 від 13.09.2016 року.

З акту №78 від 13.09.2016 року вбачається, що для перевірки були надані наступні документи: наказ №79к від 09.07.1987 року про прийом на роботу з 01.07.1987 року ОСОБА_1 , наказ №25-к від 01.03.1989 року про звільнення з 01.02.1989 року ОСОБА_1 , особовий рахунок ОСОБА_1 за 1987 рік.

Так, в особовому рахунку ОСОБА_1 , тарифна ставка складає - 59.6 крб. За кодом 08 (гос. Обязанность) в жовтні 1987 року значаться суми за липень - 106,56 крб., серпенько - 204,46 крб, вересень - 199,80 крб. та жовтень - 59,94 крб., згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 24.10,1987 року в двократоному та трьохкратному розмірі за період перебування у зоні відчуження параховано - 944,46 крб. Загальна сума до виплати, згідно особового рахунку ОСОБА_1 в жовтні 1987 році склала - 1511,85 крб.

Перевіряючим не надано графік роботи підприємства на 1987 рік. Документи про тривалість робочого дня та тижня, на підставі яких встановлена годинна тарифна ставка, підприємтсовм також не надані. Інші первинні документи, що містять інформацію про роботу ОСОБА_1 в зоні відчуження на підприємстві відсутні.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що в розрахунково-платіжну відомість на ОСОБА_1 , за серпень, вересень, жовтень 1987 року (дата заповнення не зазначена) внесені недостовірні дані на підставі помилкових розрахунків. Крім того, інформація в ній щодо заробітної плати ОСОБА_1 суперечить іншим документам - особовим рахнукам, акту зустрічної перевірки, від 27.05.2016 року.

Довідка про заробітну плату, одержану в зоні відчуження, подається за формою, затвердженою листом Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 №01-3/244/013/2.

Згідно з п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2005 №22-1, довідки про заробіту плату видаються за умови підтвердження первинними документами, а саме особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підпиємством, установою, організацією.

Довідки про заробітну плату видаються на підставі первинних документів про місце роботи, тривалість робочого дня. Враховуючи зазначене, провести перерахунок пенсії на підставі довідки про заробтну плату №21 від 27.05.2016, видану Дочірнім підприємством Харківський державний комбінат хлібопродуктів №2 за період роботи в зоні ЧАЕС з 17.08.1987 по 03.10.1987 на посаді вантажника не можлво, оскільки вона не підтверджена жодним первинним документом.

Таким чином, загальна сума заробітної плати в розмірі - 4818,50 крб., вказана у довідці про заробітну ОСОБА_1 №21 від 27.05.2016 року за період роботи в зоні відчуженя з 17.08.1987 року по 03.10.1987 року, не підтвержена первинними документами.

Дана правова позиція узгоджується з позицією ВСУ викладену в постанові від 15.12.2015 у справі №21-4722а15, відповідно до якої обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач діяв на підставі, в межах і в спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2017 року по справі № 816/1585/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2017 по справі № 643/12586/17 залишити без задоволення.
Постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2017 по справі №643/12586/17 залишити без змін
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка В.О. Бондар
Повний текст постанови складено 05.03.2018.