Справа № 219/3834/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.03.2018 м. Київ К/9901/18620/18 219/3834/13-а

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №219/3834/13-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про стягнення одноразової щорічної допомоги на оздоровлення, провадження по якій відкрито

за заявою ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України, постановлену 15 грудня 2016 року колегією суддів у складі: Головчук С.В. (суддя-доповідач), Мойсюка М.І., Черпака Ю.К., -

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та стягнути допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2012 рік у сумі 5615 грн.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 грудня 2016 року зазначені судові рішення залишено без змін.

15.02.2017 ОСОБА_1 (в порядку глави 3 розділу ІУ Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 15.12.2017) направив до Верховного Суду України заву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 грудня 2016 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 07 квітня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про стягнення одноразової щорічної допомоги на оздоровлення.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) матеріали заяви передано до Верховного Суду.

У ході розгляду справи судами встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом II групи.

Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 48 Закону №796-ХІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) інвалідам I і II групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Встановлено, що позивач отримав допомогу на оздоровлення за 2012 рік з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562, у розмірі 120 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, мотивував своє рішення тим, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" встановлено, що у 2012 році норми і положення, зокрема статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Позивачу допомога на оздоровлення була виплачена саме у розмірі, установленому Кабінетом Міністрів України.

У заяві про перегляд судових рішень Верховним Судом України ОСОБА_1 вважає неоднаково застосованою судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статтю 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" що, на думку заявника, підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Так, у наданій для порівняння ухвалі від 17 липня 2014 року (№К/800/8626/14) Вищий адміністративний суд України погодився з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок, зокрема одноразової грошової компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28 лютого 1991 року за 2013 рік.

Натомість у справі, що розглядається, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо правомірності виплати допомоги на оздоровлення у 2012 році у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених судових рішень дає підстави вважати, що Вищий адміністративний суд України ухвалив їх за різних фактичних обставин справ, установлених судами, у зв'язку з чим не можна дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

Відповідно до частини першої статті 244 КАС України Верховий Суд України відмовляє в задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Л. Мороз

Судді А.Ю. Бучик

М.М. Гімон