Справа № 336/7262/17(2-а/336/634/2017)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2018 року справа № 336/7262/17(2-а/336/634/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді - доповідача: Олефіренко Н.А.,

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2017 р. (суддя Зарютін П.В.) в адміністративній справі № 336/7262/17(2-а/336/634/2017)за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізької області, Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, Поліцейського Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Дмитрієва Андрія Володимировича, про визнання дій неправомірними та визнання нечинним протоколу про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізької області, Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, Поліцейського Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Дмитрієва Андрія Володимировича про визнання дій неправомірними та визнання нечинним протоколу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 109 КАС України ( у редакції чинній до 15.12.2017 року).

Позивач із зазначеною ухвалою не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про те, що предметом вирішення даної справи є дії відповідача, щодо тимчасового вилучення посвідчення водія, у зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, які пов'язані зі справою про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України ( у редакції чинній до 15.12.2017 року) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 18 КАС України ( у редакції чинній до 15.12.2017 року) визначено предметну підсудність адміністративних справ.

Так, пунктом 2 зазначеної статті встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 265-2 КУпАП У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст.171-2 КАС України.

Згідно частини 1 цієї статті адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, слід мати на увазі що дії суб'єктів владних повноважень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності включають в себе не лише винесення постанов про адміністративне правопорушення, а й розгляд скарг на таку постанову.

Враховуючи, що предметом вирішення даної справи є дії суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, відтак дана справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Згідно з п. 4 частини першої ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2017 р. в адміністративній справі № 336/7262/17(2-а/336/634/2017) - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Суддя -доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва