Справа № 809/247/18
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2018-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" березня 2018 р. справа № 809/247/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання призначити і виплачувати пенсію з 31.10.2017.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення п.1 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п.п.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах (із зменшенням на 10 років пенсійного віку), як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з підстав не підтвердження населеного пункту чи об`єкту, де виконувались роботи з ліквідації наслідків та не наданням інших первинних документів.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався без поважних причин.
Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статей 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши подані докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 , є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС (категорія 2), що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 від 01.07.1994 (а.с.11).
31.10.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
На час звернення до відповідача ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 55 років (а.с.13, 17).
Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську листом від 22.12.2017 за №18/03 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з тих підстав, що представлені позивачем документи не підтверджують населений пункт чи об`єкт, де виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, військова частина НОМЕР_2 знаходилась в с. Буда-Варовичі, що відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення, а не до зони відчуження, не надано інших первинних документів (які мають бути видані на той час у 1986 році). З отриманої на запит архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони значиться, що підтвердити участь на Чорнобильській АЕС немає можливості (у зв`язку з відсутністю даних в архівних документах), а таким чином підстави для призначення пенсії із зменшенням віку на 10 років відсутні (а.с.9-10).
Вважаючи таку відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Держава, у відповідності до вимог частини 1 статті 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до пункту 2 частини 1статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (2 категорія).
Згідно статті 55 зазначеного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме; учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів надаються пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років; учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів надаються пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років; учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року в зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 5 років.
Згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" станом на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Отже, при видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорії 2) 01.07.1994р. та перереєстрації його 29.07.1997р., відповідною комісією були встановлені та перевірені всі документи, необхідні для встановлення вказаного статусу та категорії.
В розділі ІІ вказаного Порядку визначено документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.
Так, відповідно до абзацу 7 підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Як встановлено судом, позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 2) серії НОМЕР_1 , видане Івано-Франківською обласною державною адміністрацією 01.07.1994р. (перереєстроване 29.07.1997р.), в якому зазначено, що пред`явник посвідчення має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у травні і червні 1986р., незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня до 31 грудня 1986р. не менше 5, у 1987 році не менше 14 робочих днів.
Згідно Додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» населені пункти: с. Копачі та с. Старі Шепеличі Чорнобильського району Київської області віднесено до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (зони відчуження).
Таким чином, позивач, виконуючи задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у вищезазначених населених пунктах 19 травня 1986 року та 23 травня 1986 року підпадає під категорію учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження з моменту аварії - 26 квітня 1986 року до 01 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів.
Отже, подані позивачем документи в своїй сукупності безумовно підтверджують статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та період роботи і населені пункти, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Враховуючи наведене, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача у призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача як на підставу відмови у призначенні пільгової пенсії не надання позивачем інших первинних документів щодо виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов`язковість подання останніх при наявності архівної довідки, що була долучена позивачем до заяви про призначення пенсії.
Отже, суд прийшов до переконання, що позивач дійсно виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження Чорнобильської АЕС і на нього поширюється дія ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому він має право, відповідно до постанови правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Згідно пункту 1.8 Порядку особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу дня звернення за призначенням.
Під призначенням пенсії особі розуміється початок її виплати і виплату у майбутніх періодах на строк, на який вона призначена, оскільки відповідно до ст.1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. А тому позовна вимога в частині зобов`язання виплачувати пенсію повністю охоплюється вимогою про зобов`язання призначити пенсію.
Відтак суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) АДРЕСА_1 ;
Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську () вул.Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76000.

Суддя Біньковська Н.В.