Справа № 818/26/18
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 р. Справа № 818/26/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Карнаух В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що з 01.07.1977 року по 01.09.1987 року працював на Чорнобильській атомній електростанції (ЧАЕС). В період з 17.12.1984 року по 01.09.1987 року працював електромонтером по ремонту електрообладнання в електроцеху. Будучи працівником станції в період з 27.04.1986 по 01.09.1987 року брав участь в ліквідації наслідків аварії, отримав професійне захворювання, встановлена 2 група інвалідності безстроково. Має статус постраждалого внаслідок катастрофи категорія 1, інвалідність 2 групи від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 7 закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Працюючи електромонтером електроцеху ЧАЕС, був залучений до робіт по ліквідації наслідків аварії у складі невоєнізованого формування цивільної оборони, оскільки відповідно до наказу № 2с від 19.04.1985 служба енергозабезпечення, до складу якої входив електроцех, була залучена до формувань цивільної оборони станції. В зв'язку з цим має право на встановлення статусу інваліда війни.

27.11.2017 звернувся до відповідача з заявою про встановлення статусу інваліда війни. Листом від 08.12.2017 відповідач відмовив в задоволенні заяви. Відмову мотивував тим, що наданими документами не підтверджується залучення позивача до формувань цивільної оборони.

Вважає таку відмову протиправною. Відповідно до роз'яснення Всесоюзного промислового об'єднання по атомній енергетиці "Союзатоменерго" від 06.12.1982 № 672-с переведення персоналу в структуру цивільної оборони є обов'язковим при виникненні гіпотетичної аварії на атомній станції або введення періоду загальної готовності цивільної оборони. Крім того, відповідно до наказу по станції № 2-с від 19.ю04.1985 створено службу цивільної оборони, до складу якої увійшла служба енергозабезпечення та світломаскування: начальник служби- начальник електроцеху, заступник - заступник начальника електроцеху, тобто цеху, де працював позивач. Відповідно до чинних на момент аварії вимог служба цивільної оборони створювалась в кожному міністерстві, відомстві, органах виконавчої влади, на підприємствах, установах, організаціях.

Як працівник ЧАЕС одразу після аварії був залучений до виконання робіт з ліквідації її наслідків у складі невоєнізованого формування цивільної оборони, оскільки електроцех, в якому працював, входив до створеної на станції служби цивільної оборони.

Просить визнати протиправною бездіяльність відповідача по відмові у встановленні статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення, зобов'язати встановити статус інваліда війни.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав із зазначених підстав. Пояснив, що участь позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується записами в трудовій книжці, з якої вбачається що на момент аварії він був штатним працівником станції. Крім того, позивач має статус постраждалого від наслідків аварії, інвалідність 2 групи від захворювання, пов'язаного з аварією. Весь персонал станції входив до формувань цивільної оборони та брав участь, в тому числі і позивач, в ліквідації наслідків аварії саме в складі формувань цивільної оборони.

Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, в зв'язку з цим перебуває в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, що мають право на пільги. Звернувся до департаменту з заявою про встановлення йому статусу інваліда війни. Відповідно до вимог ст. 7 п. 9 закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. В наданих позивачем документах відсутнє підтвердження у вигляді наказу чи розпорядження про залучення його до формувань Цивільної оборони, тому у встановленні статусу інваліда війни йому було відмовлено. Вважає, що відповідачем не було допущено бездіяльності, оскільки заява позивача була розглянута. Також вважає, що у встановленні статусу інваліда війни відмовлено правомірно. Відповідач не заперечує участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримання в зв'язку з цим захворювання, що призвело до інвалідності. Разом з тим, обов'язковою умовою для отримання статусу інваліда війни у відповідності до вимог ст. 7 п. 9 закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є участь в ліквідації наслідків аварії у складі формувань Цивільної оборони, докази чого у наданих позивачем документів відсутні. Тобто, не підтверджено наявності обов'язкової умови для встановлення статусу інваліда війни. Просить в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_3 період з 01.07.1977 по 01.09.1987 працював на різних посадах на Чорнобильській атомній електростанції. З грудня 1984 року і до моменту звільнення обіймав посаду єлектромонтера по ремонту електрообладнання електроцеху (а.с. 10-16). Позивач має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, йому встановлено 2 групу інвалідності безстроково внаслідок професійного захворювання, пов'язаного з роботою на ЧАЕС (а.с. 6-9). З довідок та акту про нещасний випадок вбачається, що ОСОБА_3 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27.04.1986 (а.с. 18, 20, 23-24).

27.11.2017 ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою про встановлення йому статусу інваліда війни (а.с. 33-34). Листом від 08.12.2017 № Ш-1429/1206-35 Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради в задоволенні заяви відмовлено в зв'язку з відсутністю у поданих документах підтвердження про залучення позивача до робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі формувань Цивільної оборони (а.с. 35).

Відповідно до ст. 7 ч. 2 п. 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач стверджує, що після аварії на ЧАЕС весь персонал станції був переведений в структуру Цивільної оборони та роботи з ліквідації наслідків аварії виконував саме в складі формувань Цивільної оборони. При цьому посилається на роз'яснення Всесоюзного промислового об'єднання по атомній енергетиці "Союзатоменерго" від 06.12.1982 № 672-с "Про використання нормативних документів з питань захисту персоналу та населення на випадок аварії на АС" відповідно до п. 5 якого ліквідація наслідків аварій, включаючи МПА, може проводитися персоналом в складі звичайної цехової структури або структури ЦО, на розсуд директора АС. Переведення роботи персоналу в структуру ЦО є обов'язковим при виникненні гіпотетичної аварії на АС або введення періоду загальної готовності ЦО. Крім того, посилається на інформаційну довідку Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської ОДА, відповідно до якої формування ЦО створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони (а.с. 27-28, 32).

Суд вважає, що зазначені документи не містять беззаперечних доказів залучення до складу формувань цивільної оборони працівників атомної станції в повному обсязі, зокрема позивача. Суд вважає, що на користь такого висновку свідчить і копія наказу по Чорнобильській атомній електростанції № 2с ід 19.04.1985 "Про керівний склад, служби і формування цивільної оборони". З дослідженої копії наказу вбачається, що на станції створено пункт управління цивільної оборони, визначено персональний склад керівників окремих формувань та підрозділів. Так, начальником служби зв'язку та оповіщення призначено заступника начальника електроцеху. Начальником та заступником начальника служби енергозбереження та світломаскування призначено начальника та заступника начальника електроцеху. Також наказом створено формування цивільної оборони, визначено їх кількісний склад та відповідні цехи, відділи електростанції з працівників яких формування створюються. Зокрема, група зв'язку в кількості 15 чоловік від електроцеху. Наказ не містить відомостей про залучення працівників електростанції до формувань цивільної оборони в повному складі. (а.с. 29-31). Дослідженими судом доказами не підтверджується і персональне залучення позивача до формувань цивільної оборони та виконання ним робіт в складі таких формувань.

Позивачем надано копію маршрутного листа, в якому зафіксовано його переміщення по території станції та прилеглій території. З листа вбачається, що організацією, яка направила ОСОБА_3 на роботи з ліквідації наслідків аварії є управління цивільної оборони ЧАЕС. При цьому організацією, в якій позивач виконував роботи, зазначено електроцех ЧАЕС (а.с. 56). Суд вважає, що цей документ також не містить беззаперечних доказів виконання позивачем робіт в складі формувань цивільної оборони.

На підставі викладеного, враховуючи, що поданими позивачем документами не підтверджується участь позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме в складі формувань цивільної оборони, що є обов'язковою умовою для надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі ст. 7 ч. 2 п. 9 закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд вважає, що відповідачем правомірно відмовлено в задоволенні заяви позивача про присвоєння йому такого статусу. Підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання встановити статус інваліда війни з видачею відповідного посвідчення - відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 22.02.2018.

Суддя О.В. Соп'яненко