Справа № 445/1617/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/616/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кушнерика М.П.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2017 року у справі № 445/1617/16-а (постанова ухвалена у м. Золочеві в складі головуючого судді Сивак В.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 про скасування постанови про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 23.08.2016 звернувся в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №3085/20909/16 від 12.08.2016, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову №3085/20909/16 від 12.08.2016, винесену Заступником начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 про порушення митних правил ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, обмежившись усним зауваженням відповідно до ст. 22 КУпАП. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Львівської митниці ДФС України оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Апелянт вказує, що у випадку настання обставин непереборної сили, особа повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають транспортні засоби, і повідомити про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу. Проте, гр. ОСОБА_1 вищенаведених вимог законодавства не дотримано.

У судовому засіданні позивач заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 19.07.2016 близько 23 години 25 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб LAND ROVER FREELAND, реєстраційний номер RJA 54420, номер кузова НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який слідував з України в ОСОБА_3.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього, особу, яка його переміщувала, в ПК «Інспектор-2006» та єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМС України виявилось, що гр. ОСОБА_1 02.06.2016 о 19:16:12 через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки LAND ROVER FREELAND, реєстраційний номер RJA 54420, кузов №SALLNABB7WA627160 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплати при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб.

Згідно даних ПІК «Інспектор-2006» та єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМС України встановлено відсутність інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 19.07.2016.

12.08.2016 заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 винесено постанову у справі про порушення митних правил №3085/20909/16, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумі доходів громадян, на суму 8 500,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням Львівської митниці ДФС, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з малозначності вчиненого позивачем правопорушення та те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил притягується вперше, а відтак застосував ст. 22 КУпАП, звільнивши позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 318 Митного кодексу України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України регламентовано строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, дана норма чітко визначає умови звільнення осіб від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є : аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами.

Судом встановлено, що позивач порушив встановлений ст. 95 МК України строк доставки автомобіля до митного органу, у звязку із смертю близької людини, на похорони котрої він змушений був виїхати до Республіки Азербайджан на період з 07.06.2016 по 17.07.2016.

На підтвердження даної обставини позивач надав паспорт громадянина України, в якому наявний штамп для виїзду за кордон та повернення у вказані вище строки.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у відповідні митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, (затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657) - далі Порядок, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 за N 1669/21981 ).У розділі VIII зазначеного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Також, згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоровю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що до обставин непереборної сили відноситься смерть самого власника транспортного засобу.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

Проте, до органів доходів і зборів позивач з повідомленням про факт аварії чи дії обставин непереборної сили не звертався.

В матеріалах справи також відсутні будь які дані щодо обставин непереборної сили та позивачем не надано достатніх доказів і документів на підтвердження свої доводів.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України, у зв'язку з чим, заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 правомірно винесено постанову у справі про порушення митних правил №3085/20909/16 щодо ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 272, 283, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2017 року у справі № 445/1617/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 06.03.2018