Справа № 569/19140/17
Суддя: Куцоконь Ю. П.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П., pозглянувши в порядку письмового провадження в мiстi Рiвне

спpаву № 569/19140/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Зайцева Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Зайцева О.С. (далі - інспектор) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить суд скасувати винесену інспектором постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 024519 від 11 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Також просить суд провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що під час керування автомобілем ним не було допущено порушення вимог Правил дорожнього руху, про яке інспектор зазначив у оскаржуваній ним постанові. Вказує на те, що транспортний засіб (міжміський автобус), який на думку інспектора він нібито обігнав з порушенням вимог п.14.6.в Правил дорожнього руху, на той час від'їжджав від краю дороги ймовірно після посадки/висадки пасажирів, тому він включив сигнал лівого повороту та здійснив випередження маршрутного транспортного засобу, при цьому на зустрічну смугу руху не виїхав. Патруль поліції перебував орієнтовно на відстані 250 метрів від місця випередження, а тому міг хибно припустити, що він здійснив обгін.

Позивач ОСОБА_2 подав суду письмову заяву, в якій позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Розгляд справи просить провести у його відсутність у порядку письмового провадження.

Відповідач - інспектор Зайцев О.С. подав суду відзив на адміністративний позов, в якому, посилаючись на правомірність своїх дій по притягненню позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху, факт якого був ним встановлений, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю.

Вказує на те, що жодних переконливих підстав та доказів своєї невинуватості позивач не надає, а всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, які були цілком законні. Вважає, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 11 грудня 2017 року інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Зайцевим О.С. була винесена постанова серії БР № 024519 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_2

Як зазначено у вказаній постанові, 11 грудня 2017 року об 11 годині 38 хвилин на автодорозі М19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче 111 км ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу, що рухався попереду, ближче ніж 50 метрів до пішохідного переходу в населеному пункті, чим порушив вимоги п.14.6.в Правил дорожнього руху.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

З висновком про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення суд погодитися не може, оскільки вважає його недоведеним та необґрунтованим.

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, в тому числі, за порушення правил обгону.

Відповідно до вимог п.14.6.в Правил дорожнього руху, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

За визначенням термінів, наведених у п.1.10. Правил дорожнього руху, обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху, а випередження - це рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що правил обгону не порушував, оскільки здійснював не обгін, а випередження, і на зустрічну смугу руху не виїжджав.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, жодного з доказів, перелічених у статті 251 КУпАП, які містять фактичні дані, на основі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідач суду не надав.

Посилання відповідача на те, що жодних переконливих підстав та доказів своєї невинуватості позивач не надав, суд визнає недоречними, оскільки вони суперечать вимогам частини другої статті 77 КАС України.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних належних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності дій по притягненню його до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог Правил дорожнього руху належним чином не доведений і не встановлений.

Керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 024519 від 11 грудня 2017 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Зайцевим О.С., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Куцоконь Ю.П.