Справа № 398/3842/17
Суддя: Коліуш Г. В.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3842/17
Провадження №: 2-а/398/42/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" березня 2018 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Коліуш Г.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної А.І., Замкової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Олександрії Цапюка Степана Кириловича про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, -

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Волкова Г.Е.

В С Т А Н О В И В:

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови від 13.10.2017 року №р-333-к «Про звільнення ОСОБА_1.».

Позов обґрунтований тим, що відповідно до постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.10.2017 року (справа №398/3000/16) визнане незаконним та скасовано розпорядження міського голови від 29.07.2016 року №192-к «Про оголошення догани ОСОБА_1.», розпорядження міського голови від 22.08.2016 року №234-к «Про звільнення ОСОБА_1.» та поновлено позивача на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради, на час ухвалення зазначеної постанови позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЗПТУ «Віра-Сервіс», а саме, працював на посаді адміністратора доступу відділу інформаційних технологій, про що було відомо представникам Олександрійської міської ради під час розгляду справи №398/3000/16, 11.10.2017 року позивач звернувся з заявою до керівника ТОВ «ЗПТУ «Віра-Сервіс» про звільнення, 12.10.2017 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень ГТУЮ в Кіровоградській області з заявою щодо прийняття до виконання виконавчого листа від 11.10.2017 року по справі №398/3000/16 про поновлення на роботі, 13.10.2017 року позивач звернувся до Олександрійського міського голови з заявою про те, що має намір скористатися своїм правом на поновлення на роботі після звільнення з ТОВ «ЗПТУ «Віра-Сервіс», 17.10.2017 року, тобто у перший робочий день після 13.10.2017 року позивач прийшов до приймальні міського голови, де йому під підпис було надано розпорядження від 13.10.2017 року про його звільнення. Вважає вказане розпорядження незаконним, оскільки його не було повідомлено про видачу розпорядження про поновлення на роботі, його фактично не було допущено до роботи, діюче законодавство не зобов'язує працівника негайно приступати до роботи після поновлення, оскільки це є правом, а не обов'язком працівника.

04.12.2017 року через канцелярію суду представником відповідача надані заперечення проти позову, в яких зазначено, що відповідач добровільно виконав рішення суду про поновлення позивача на роботі, а позивач, навпаки, порушуючи вимоги рішення суду, не з'явився на роботу 11.10.2017 року та 12.10.2017 року, тобто вчинив прогул, вважає, що винесення рішення про поновлення на роботі встановлює для позивача обов'язок негайно приступити до виконання обов'язків, якому кореспондується обов'язок відповідача поновити його на роботі, після виконання рішення суду у відповідача виникло право вимагати від позивача виконання трудових обов'язків та дотримання правил внутрішнього розпорядку. Позивач не надав письмові пояснення щодо факту прогулу, але невиконання власником або уповноваженим ним органом обов'язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами, надання позивачем заяви від 13.10.2017 року про те, що він має намір скористатися своїм правом на поновлення на роботі, тільки підтверджує факт того, що 11.10.2017 року та 12.10.2017 року він не знаходився на робочому місці та не повідомив роботодавця про поважні причини своєї відсутності, також в підтвердження своєї позиції надав копії постанов Верховного суду України.

В судовому засіданні 24.01.2018 року позивачем надані зауваження на заперечення представника відповідача, в яких зазначив, що діюче законодавство не зобов'язує працівника приймати негайне рішення про його поновлення на роботі, приступити до роботи - це право працівника, а виконання рішення про поновлення на роботі - обов'язок роботодавця, крім того, фактично станом на 11.10.2017 року на посаді начальника відділу Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради було призначено фактично двох осіб - позивача та ОСОБА_4, під час розгляду справи № 398/3000/16 відповідачу було відомо, що позивач перебуває в трудових відносинах з іншою юридичною особою, про виконання рішення суду шляхом видання розпорядження про поновлення відповідач позивача не ознайомив, 17.10.2017 року позивач був ознайомлений тільки з розпорядженням про звільнення, інших документів відповідачем не надано, позивача фактично не було допущено до роботи, а тому фактичного поновлення не відбулося

05.02.2018 року через канцелярію суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача, в яких зазначено, що позивач в судовому засіданні не заперечує факт відсутності на робочому місці 11.10.2017 року та 12.10.2017 року, ним не ставиться під сумнів процедура проведення перевірки факту відсутності на робочому місці, а тільки заперечується законність підстав для видачі наказу про звільнення, отримавши під підпис постанову суду, позивач не міг не знати про свій обов'язок негайно приступити до роботи на посаді начальника відділу Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради та повинен був звернутися до роботодавця з вимогою надати йому фактичну можливість доступу до робочого місця, тому відповідач мав всі підстави для висновку про те, що позивач не здійснив юридично значимих й обов'язкових дій на користь роботодавця, а саме, не з'явився на роботу 11.10.2017 року та 12.10.2017 року, отже, вчинив прогул.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, що з підстав, зазначених в позові та письмових поясненнях, пояснив, що його було незаконно звільнено 22.08.2016 року, однак розпорядженням від 11.10.2017 року його поновлено на роботі не з дати незаконного звільнення, а з дати ухвалення рішення судом, тому фактично рішення суду про поновлення на роботі відповідачем не виконано та поновлення не відбулося, що також опосередковано підтверджується тим, що ОСОБА_4, яка перебувала на посаді начальника відділу Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради в день його, нібито, поновлення не була звільнена з посади, до Центральної виборчої комісії відомості та відповідні документи про поновлення позивача на посаді не направлялися, крім того, відповідач не повідомив позивача про добровільне виконання рішення, а саме, про видачу розпорядження про поновлення, його не було фактично допущено до роботи, працівникам позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які складали акти про відсутність на роботі позивача 11.10.2017 року та 12.10.2017 року було достеменно відомо як представникам відповідача під час судового розгляду цивільної справи №№398/3000/16, що позивач на день ухвалення рішення перебував у трудових відносинах з іншим підприємством, порушена сама процедура звільнення, оскільки позивача не повідомляли про складення акту службового розслідування про факту прогулу, про розпорядження про надання пояснень тощо, не була врахована заява позивача від 13.10.2017 року, в якій він повідомляв про те, що обов'язково скористується правом на поновлення після звільнення з попереднього місця роботи, перший заступник міського голови не має повноважень на видачу розпорядження про звільнення. Звернув увагу суду, якщо б він приступив до роботи на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради з 11.10.2017 року без звільнення з попереднього місця роботи, підпадав би під дію ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» щодо заборони посадовим особам місцевого самоврядування займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав, зазначених в запереченнях проти позову та відповіді на відзив, пояснив, що звільнення відбулося законно, позивачу було відомо про його поновлення, оскільки він був присутній під час проголошення рішення, дата поновлення - 11.10.2017 року замість вірної 22.08.2016 року в розпорядженні зазначена помилково, про поважні причини неможливості приступити до роботи позивач відповідача не повідомляв, про необхідність надати пояснення щодо причин прогулу позивач повідомлявся по телефону, що підтверджується службовою запискою начальника юридичного управління ОСОБА_5 від 13.10.2017 року, неотримання пояснень не є підставою для скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення в виді прогулу, приступити до роботи в день винесення рішення - це обов'язок, а не право позивача.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази , судом встановлено наступне.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.10.2017 року по справі №398/3000/16 визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови від 29.07.2016 року №192-к «Про оголошення догани ОСОБА_1.», від 22.08.2016 року №234-к «Про звільнення ОСОБА_1.», поновлено позивача на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради, зазначено, що рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. На виконання зазначеної постанови виданий виконавчий лист від 11.10.2017 року про поновлення позивача на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради.

Згідно з розпорядженнями від 09.10.2017 року №р-3328-к та 10.10.2017 року № р-330-к в зв'язку з відрядженням міського голови 11.10.2017 року, 12.10.2017 року та 13.10.2017 року виконання обов'язків міського голови на час відрядження покладено на першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Давиденко Л.В.

Розпорядженням першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Л. Давиденко від 11.10.2017 року №р-331-к позивача поновлено на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради з 11.10.2017 року на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області по справі №398/3000/16 від 11.10.2017 року , підпис позивач про ознайомлення з розпорядженням відсутній.

11.10.2017 року був складений акт про відсутність позивача 11.10.2017 року о 13.30 та о 17.00 на робочому місці начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради. 12.10.2017 року був складений акт про відсутність позивача 12.10.2017 року о 08.00 та о 16.00 на робочому місці начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради.

12.10.2017 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень ГТУО в Кіровоградській області з заявою щодо прийняття до виконання виконавчого листа №398/3000/16 від 11.10.2017 року про поновлення на роботі. Повідомленням від 17.10.2017 року виконавчий лист був повернутий позивачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»

13.10.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про те, що він обов'язково скористається своїм правом на поновлення на роботі після звільнення з попереднього місця роботи.

13.10.2017 року першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Л. Давиденко було видано розпорядження №р-332-к про надання позивачем пояснень міському голові щодо відсутності на робочому місці 11.10.2017 року з 13.30 по 17.00 та 12.10.2017 року з 08.00 по 16.00 без поважних причин в строк до 15 год. 00 хв. 13.10.2017 року.

13.10.2017 року начальником юридичного управління ОСОБА_5 на ім'я міського голови Цапюка С.К. складена службова записка, в якій зазначено, що 13.10.2017 року о 11 год. 13 хв. він зателефонував позивачу з питанням щодо його відсутності на робочому місці та повідомив про необхідність з'явитися до відділу кадрів для надання пояснень, позивач повідомив про те, що на даний час він знаходиться на роботі та йому необхідний час для звільнення.

13.10.2017 року першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Л. Давиденко було видано розпорядження №р-9-аг про проведення службового розслідування щодо факту вчинення позивачем прогулу без поважних причин в період часу 11.10.2017 року з 13.30 год. по 17.00 год. та 12.10.2017 року з 08.00 год. по 17.00 год. та затверджений склад комісії з проведення службового розслідування.

З акту службового розслідування про факту прогулу позивачем від 13.10.2017 року №64/12/23/6 вбачається, що перевіркою встановлено, що розпорядженням від 11.10.2017 року позивача було поновлено на роботі з 11.10.2017 року, однак 11.10.12017 року позивач не приступив до виконання посадових обов'язків та був відсутній на роботі з 13.30 год. по 17.00 год., 12.10.2017 року позивач також був відсутній на робочому місці з 08.00 год. по 17.00 год. без поважних причин, тобто вчинив прогул, що зафіксоване актами про відсутність позивача на робочому місці від 11.10.2017 року №1 та від 12.10.2017 року №2, та вирішено рекомендувати міському голові застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за прогул.

13.10.2017 року перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Л. Давиденко звернулася до профспілкового комітету Управління справами Олександрійської міської ради за погодженням на звільнення позивача за прогул.

Профспілковий комітет Управління справами Олександрійської міської ради погодив застосування дисциплінарного стягнення (звільнення) до позивача, оформлене протоколом засідання від 13.10.2017 року, однак докази того, що позивач є членом профспілкового комітету суду не надано.

Розпорядженням першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Л. Давиденко від 13.10.2017 року №р-333-к позивача звільнено з посади начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради 13.10.2017 року за прогул без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП України) на підставі акта службового розслідування від 13.10.2017 року.

На виконання ухвали суду від 24.01.2018 року Центральна виборча комісія листом від 13.02.2018 року №2804/18 надала інформацію, що за змістом пункту 11 Порядку доступу органів ведення та регіональних органів адміністрування Державного реєстру виборців до бази даних Державного реєстру виборців, затвердженого постановою Комісії від 09.04.2013 року №73 для отримання доступу до бази даних Державного реєстру виборців новопризначеними працівниками органу ведення Реєстру керівник указаного органу невідкладно після призначення працівника письмово інформує про це Центральну виборчу комісію та надсилає їй копію відповідного розпорядчого документа і один примірник підписаного цим працівником попередження про відповідальність за порушення вимог Закону України «Про Державний реєстр виборців» та заповнює в АІТС Реєстру картку користувача АІТС Реєстру, про призначення працівника на посаду інформується також Служба розпорядника Реєстру факсимільним зв'язком або електронною поштою. Повідомлення про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради згідно з розпорядженням Олександрійського міського голови від 11.10.2017 року №р-331-к, копія зазначеного розпорядчого документа та підписане ОСОБА_1 попередження про відповідальність за порушення вимог Закону України «Про Державний Реєстр виборців» до Центральної виборчої комісії не надходили, відповідна картка користувача в АІТС Реєстру не заповнювалася. Таким чином, доступ до бази даних Реєстру ОСОБА_1 з 11.10.2017 року в зв'язку з його поновленням на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради не надавався. Стосовно інформації про блокування доступу до АІТС Реєстру начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради ОСОБА_4 на час відпустки згідно з наказом від 10.10.2017 року №258 та внесення відомостей про це до її картки користувача АІТС Реєстру зазначаємо, що відповідно до п.14 вказаного Порядку в разі тимчасової відсутності користувача АІТС Реєстру (відпустка, відрядження, хвороба тощо) відомості про це вносяться до його картки користувача АІТС Реєстру, на час відсутності користувача доступ до АІТС Реєстру блокується. За даними АІТС Реєстру відомості про перебування начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради ОСОБА_4 у відпустці з 10.10.2017 року до її картки користувача АІТС Реєстру не вносилися, тому доступ до бази даних Реєстру ОСОБА_4 не блокувався.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до п.17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Судом встановлено, що постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.10.2017 року по справі №398/3000/16 поновлено позивача на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради, зазначено, що рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов'язковим до виконання. Конституція України, трудове та цивільне законодавство закріплює обов'язок кожного неухильно додержуватися положень Конституції України та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обов'язки і встановлює відповідальність за їх невиконання та передбачає заходи примусового виконання обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника підлягає негайному виконанню (ч. 7 ст. 235 КЗпП України). Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні. Судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з

дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Отже, законодавство передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця виникає обов'язок видати наказ, в даному випадку - розпорядження про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

На підставі наказу (розпорядження) про поновлення працівника на роботі вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція №58). Зокрема, визнається недійсним запис, зроблений відповідно до наказу (розпорядження), визнаного судом незаконним.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядження про поновлення позивача на посаді на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради видане 11.10.2017 року, дата поновлення -11.10.2017 року. В трудовій книжці позивача вчинений запис від 17.10.2017 року про звільнення з 17.10.2017 року з ТОВ «ЗПТУ «Віра-Сервіс Інтермаш» за угодою сторін, відомості щодо визнання недійсним запису про незаконне звільнення відсутні.

Суд приходить до висновку, що виконання відповідачем рішення суду про поновлення позивача на посаді не відбулося, оскільки позивача не поновлено на роботі з дати незаконного звільнення, позивач не ознайомлений з розпорядженням про поновлення, його не допущено до роботи, не внесений відповідний запис до трудової книжки. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про помилкове зазначення в розпорядженні дати поновлення та вважає це способом захисту.

Щодо розпорядження відповідача від 13.10.2017 року №р-333-к про звільнення позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розiрванi власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі вiдсутностi на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

В мотивувальній частині постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.10.2017 року по справі №398/3000/16 зазначено «Відповідно довідок, наданих ОСОБА_1 за період з вересня 2016 року по листопад 2016 року , йому було виплачено соціальну допомогу на випадок безробіття в розмірі 1196 грн 80 коп (а.с. 176). 07.11.2016 року ОСОБА_1 працевлаштувався до ТОВ «Завод підйомно-транспортного устаткування «Віра-сервіс Інтермаш» та за період з листопада 2016 року по день розгляду справи йому було нараховано та виплачено заробітну плату на загальну суму 44016, 50 грн (сума вказана без вирахування обов'язкових платежів) ( том № 1 а.с.177, 178, том № 2 а.с. 21, 32 , 37)». Під час розгляду справи та в день проголошення постанови був присутній представник відповідача ОСОБА_5, що не заперечується представником відповідача, якому було відомо про перебування позивача в трудових відносинах з іншим підприємством. Однак, незважаючи на те, що позивач фактично не міг приступити до роботи в день винесення рішення, за участю ОСОБА_5 11.20.12017 року та 12.10.2017 року були складені акти про відсутність позивача на робочому місці, службова записка ОСОБА_5, що стало підставою складення акта службового розслідування про факту прогулу позивачем від 13.10.2017 року №64/12/23/6.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача, що обов'язок відповідача поновити працівника на виконання рішення суду кореспондується з обов'язком позивача приступити до роботи, оскільки діючим законодавством такий обов'язок не встановлений, поновлення на роботі - це право незаконно звільненого працівника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав тв. Інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що фактичного виконання відповідачем рішення суду про поновлення позивача на посаді не відбулося, оскільки позивача не поновлено на роботі з дати незаконного звільнення, позивач не ознайомлений з розпорядженням про поновлення, його не допущено до роботи, не внесений відповідний запис до трудової книжки. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про помилкове зазначення в розпорядженні дати поновлення та вважає це способом захисту. Суд зазначає, що відповідач під час судового розгляду не надав суду доказів правомірності оскаржуваного розпорядження, а саме, підстав неврахування поважності причин нез'явлення позивача на роботі 11.10.2017 року та 12.10.2017 року, який перебував у трудових відносинах з іншим роботодавцем, неврахування заяви позивача від 13.10.2017 року про те, що він обов'язково скористається своїм правом на поновлення на роботі після звільнення з попереднього місця роботи, крім того, неможливо звільнити працівника, який фактично не поновлений на роботі, тому позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови від 13.10.2017 року №р-333-к «Про звільнення ОСОБА_1.» підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295, пп.15.5 пп. 15 п.1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до міського голови м. Олександрії Цапюка Степана Кириловича (місцезнаходження юридичної особи: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ) про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження першого заступника міського голови від 13.10.2017 року №р-333-к «Про звільнення ОСОБА_1.»

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12 березня 2018 року

Суддя Коліуш Г.В.