Справа № 822/314/18
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/314/18
РІШЕННЯ

іменем України

07 березня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, третя особа - Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визнанняі протиправною відмовута зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, третя особа - Служба у справах дітей Хмельницької міської ради в якій просить суд:

1. визнати протиправною відмову Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за місцем проживання матері ОСОБА_1 за адресою: 29000, АДРЕСА_1;

2. зобов'язати Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 за адресою: 29000, АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 05.12.2009 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про що в Книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1026 від 05.12.2009.

Позивачка вказує, що під час шлюбу з ОСОБА_3 у них народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 стверджує, що проживає разом з сином за адресою: 29000, АДРЕСА_2.

Позивачка вказує, що 04.12.2017 звернулася до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з заявою про реєстрацію її місця проживання та її сина в належній ОСОБА_1 квартирі. Однак, 04.12.2017, з посиланням на Правила реєстрації місця проживання, що затверджені постановою КМУ №207 від 02.03.2016, ст. ст. 6, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та ст. ст. 160-162 Сімейного кодексу України, їй та її сину відмовлено у реєстрації місця проживання, з мотивів відсутності письмової згоди колишнього чоловіка ОСОБА_1

Позивачка стверджує, що її колишній чоловік не цікавиться життям сина, не бере участі у його вихованні та не спілкується з ними.

ОСОБА_4 вважає вказану відмову протиправною, а тому звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Справа розглянута справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

У встановлений судом строк відповідачем відзиву на адміністративний позов не подано.

Третя особа - Служба у справах дітей Хмельницької міської ради пояснень та клопотань до суду не подала.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд встановив, що 05.12.2009 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про що в Книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1026 від 05.12.2009.

Під час шлюбу ОСОБА_1 із ОСОБА_3 у них народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка 04.12.2017 зверталася до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з заявою про реєстрацію її місця проживання та її сина в належній ОСОБА_1 квартирі.

Однак, Управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради 04.12.2017, з посиланням на Правила реєстрації місця проживання, що затверджені постановою КМУ №207 від 02.03.2016, ст. ст. 6, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та ст. ст. 160-162 Сімейного кодексу України, її сину відмовлено у реєстрації місця проживання, з мотивів відсутності письмової згоди колишнього чоловіка ОСОБА_1

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 розірвано 05.12.2009.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з копією паспорта ОСОБА_1 серії НВ 390265, її зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Довідкою головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання № 257-05 від 16.01.2018 та актом про проживання осіб підтверджується факт проживання позивачки та її неповнолітнього сина - ОСОБА_2 з вересня 2017 року, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Судом взято до уваги, що при поданні заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини до відповідача, письмова згода батька дитини - відсутня.

Однак, суд встановив, що позивачка 20.12.2017 зверталася до Служби у справах дітей Хмельницької міської ради.

Відповідно до листа Служби у справах дітей Хмельницької міської ради від 10.01.2018, звернення ОСОБА_1 направлено за належністю до служби у справах дітей Хмельницької райдержадміністрації, у зв'язку з тим, що гр. ОСОБА_3 проживає на території Хмельницького району та повідомлено про те, що Служба у справах дітей Хмельницької міської ради запрошувала ОСОБА_3 на бесіду, але він не з'явився.

Згідно з ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р. №44/25 та ратифікованої постановою ВРУ 27.02.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Серед іншого, суд зазначає, що Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради не визначає місце проживання дитини, а лише реєструє те місцепроживання, де фактично проживає дитина.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою якнайкращого забезпечення прав та інтересів неповнолітнього сина позивачки - ОСОБА_2, з врахуванням положень Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, адміністративний позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, беручи до уваги неподання відзиву на адміністративний позов відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена правомірність своїх дій, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Звертаючись до суду із даним адміністративним позовом позивачем сплачено 704,80 грн судового збору, що підтверджується квитанцією від 24.01.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, з врахуванням положень ч. 1 ст. 139 КАС України, суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 704,80 грн, за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 29000, АДРЕСА_1) задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (, 29000, вул. Соборна, 16, м. Хмельницький, Хмельницька область) у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) за місцем проживання матері ОСОБА_1 за адресою: 29000, АДРЕСА_1.

Зобов'язати Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (, вул. Соборна, 16, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000) зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) за адресою: 29000, АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 29000, АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (, вул. Соборна, 16, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_5