Справа № 826/17526/16
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 березня 2018 року № 826/17526/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕХМ Україна»
доГоловного управління Держпродспоживслужби у місті Києві
провизнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕХМ Україна» з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 08.09.2016 №26 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2017 адміністративну справу №826/17526/16 прийнято до провадження суддею Скочок Т.О. та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що висновки відповідача, відображені в акті перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №000132 від 01.09.2016, є необґрунтованими, оскільки продукція мала усі необхідні супровідні документи та містила інформацію щодо найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке забезпечує його функції щодо прийняття претензій від споживача, дату виготовлення та відомості про умови зберігання. Крім того, представник позивача зазначає, що посадові особи ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, які здійснювали планову перевірку, складаючи акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №000132 від 01.09.2016, не мали на це відповідних повноважень, разом з тим, останніми було допущено процесуальні порушення проведення планового заходу щодо ТОВ «ЕХМ Україна», а саме: порушено порядок повідомлення про проведення планової перевірки, порядок вручення направлення на перевірку, перевищено граничний строк проведення даної перевірки, з порушеннями складено та направлено постанову про накладення стягнення №26 від 08.09.2016, а також невірно визначено розмір штрафної санкції.

У призначене судове засідання з'явилися представники сторін.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволених позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено, про правомірність оскаржуваної постанови, прийнятої на підставі та у межах наявних у Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві повноважень, у зв'язку з виявленими під час перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕХМ Україна» порушень законодавства про захист прав споживачів.

Суд на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, яка діяла станом на момент вчинення відповідної процесуальної дії, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу на проведення планового заходу №594 від 15.08.2016, направлення на проведення заходу №528 від 15.08.2016, посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві проведено планову перевірку з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів в магазині ТОВ «ЕХМ Україна», розташованого за адресою: місто Київ, проспект Оболонський, 21-Б, ТРЦ «Дрім Таун».

За результатами вказаної перевірки відповідачем встановлено порушення ТОВ «ЕХМ Україна» законодавства про захист прав споживачів, а саме: п. 10 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою КМУ від 15.06.2006 №833, п.16 р.I Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими наказом Міністерства економічного розвитку України від 19.04.2007 №104, ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного, Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві складено акт про результати планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕХМ Україна» з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів №000132 від 01.09.2016 (надалі - акт перевірки) та прийнято постанову №26 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 08.09.2016, якою, за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на партію продукції, отриманої для реалізації, на позивача накладено штраф у розмірі 147 442,95 грн.

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження вказаної вище постанови, позивачем подано відповідну скаргу, за результатами розгляду якої Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів листом від 31.10.2016 №603/155-11/17913 у задоволенні скарги ТОВ «ЕХМ Україна» відмовила.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, представник позивача звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Приписами ч.4 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (надалі - Закон № 877-V) передбачено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до п.1, п.2, п.13 ч.1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII від 12.05.1991 (надалі - Закон №1023-XII), центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: 1) давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; 2) перевіряти додержання суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб'єктів; 13) накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п.5,6 Постанови Кабінету міністрів України №442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», встановлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються. Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері.

Центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються.

Відтак, Постановою Кабінету міністрів України №1092 від 16.12.2015 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» вирішено: утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком згідно з додатком 1; реорганізувати територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком згідно з додатком 2; установити, що територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Наказом від 15.02.2016 №45 затверджено Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в області, в місті Києві.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №260-р «Питання Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів», Кабінет міністрів України погодився з пропозицією Міністерства аграрної політики та продовольства щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів функцій і повноважень Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів, Державної санітарно-епідеміологічної служби (крім функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), що припиняються.

На виконання вищевказаних Постанов Кабінету Міністрів України, 04.03.2016 утворено та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, як територіальний орган Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

З матеріалів справи вбачається, що планову перевірку дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів ТОВ «ЕХМ Україна» у період з 01.09.2016 по 05.09.2016, здійснювали саме посадові особи Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, які, з огляду на викладене вище, мали на це належні повноваження, що вказує на правомірність дій посадових осіб відповідача під час проведення досліджуваної перевірки позивача.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №1023-XII, у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.15 Закону №1023-XII, споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Положеннями п.16 р. I Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, які затверджені наказом Міністерства економічного розвитку України №104 від 19.04.2007 (надалі - Правила №104), встановлено, що здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб'єкта господарювання зобов'язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, яка має містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; найменування нормативних документів, вимогам яких повинні відповідати вітчизняні товари; дані про основні властивості товару; відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремих товарів, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання товару; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання товару; строк придатності (строк служби) товару, відомості про необхідні дії споживача після його закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Окрім того, пп.4.7.1 ДСТУ 4519:2006 «Споживче маркування товарів легкої промисловості» передбачено, що споживче маркування щодо товару/виробу наноситься на товарний ярлик і/або стрічку із зображенням товарного знаку, і/або контрольну стрічку, або пам'ятку щодо умов догляду, або стрічку із символами догляду та піктограму, або штамп. Згідно з пп.4.6.8 ДСТУ 4519:2006, дату виготовлення (місяць і рік) проставляє виробник товару/виробу.

Разом з тим, п.17 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №833 (надалі - Порядок №833), встановлено, що забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, етикетування або інструкції про їх застосування (в установлених випадках), а також належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

Відповідно до п.21 Порядку №833, суб'єкт господарювання зобов'язаний: надавати споживачеві (покупцеві) у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари.

У свою чергу, суд звертає увагу, що надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог фотознімки товарів не підтверджують факту наявності саме на перевірених товарах необхідної, достовірної та своєчасної інформації про найменування та місцезнаходження виробника, найменування підприємства, дату виготовлення, умови зберігання, оскільки відсутня дата та час здійснення даних фотознімків, що не дає підстав стверджувати про знаходження супровідного документа під назвою «Пам'ятка покупцеві» безпосередньо у запакованому товарі, станом на момент проведення перевірки ТОВ «ЕХМ Україна», а саме: з 01.09.2016 по 05.09.2016 безпосередньо на перевіряємому об'єкті.

Крім того, супровідна документація, що знаходилася всередині товарів, відповідно до фотознімків наданих позивачем, не відповідає вимогам ст.15 Закону №1023-XII та п.16 р. I Правил №104, а саме: відсутні найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються, дані про основні властивості товару, дані про ціну (тариф), умови та правила придбання товару.

Разом з тим, додатковим доказом відсутності належної супровідної документації на товарі, станом на момент проведення перевірки посадовими особами відповідача, є факт надання уповноваженою особою Урум Н.О. звіту від 07.09.2016 про вжиті заходи, щодо усунення порушень, зазначених в пункті I. Акту №000132 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 01.09.2016, яким частково підтверджує відсутність необхідної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію у супровідній документації на етикетці про найменування та місцезнаходження виробника, підприємства, яке здійснює прийняття претензій від споживача, дату виготовлення, відомості про умови зберігання та надає нові зразки (додаток 1,2) супровідної документації товару.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що наявними у матеріалах справи доказами не спростовано встановленого під час перевірки факту продажу позивачем непродовольчих товарів іноземного виробництва без надання споживачам необхідної, достовірної та своєчасної інформації про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), за наслідками чого винесено оскаржувану постанову.

Щодо тверджень представника позивача про порушення посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві порядку повідомлення про проведення планової перевірки, перевищення граничного строку проведення планової перевірки, порушення порядку складання та направлення постанови про накладення стягнення, а також невірно визначення розміру штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 4 ст. 5 Закону №877-V у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Аналогічні норми викладені у п.2.7 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг №310, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 (надалі - Порядок №320), у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Проте, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається факт допуску посадових осіб відповідача до проведення перевірки, що нівелює можливі порушення під час її проведення та призначення.

Відповідно до п.1.4 Порядку №320, планові перевірки проводяться посадовими особами на підставі квартального плану роботи Держспоживінспекції України, її територіальних органів з питань захисту прав споживачів в областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи з питань захисту прав споживачів) та в межах відповідного переліку питань для здійснення планових заходів, які затверджуються в установленому законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що, згідно з планом здійснення Головним управління Держпродспоживслужби в м. Києві планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері діяльності на III квартал 2016 для проведення перевірки ТОВ «ЕХМ Україна» за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 21-Б, ТРЦ «Дрім Таун» виділено 15 робочих днів, з встановленням дати початку проведення заходу, а саме 15.08.2016.

Згідно з ч.5 ст.5 Закону №877-V, строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до фінансового звіту за ТОВ «ЕХМ Україна» за 2015, останній є суб'єктом малого підприємництва, а тому, з урахування норм зазначених вище, строк планової перевірки відносно позивача не може перевищувати 5 робочих днів.

У той же час, актом перевірки підтверджується, що Головним управлінням Держпродспоживслужби плановий захід було здійснено у період з 01.09.2016 по 05.09.2016, тобто у три робочі дні, а тому посадовими особами контролюючого органу не порушено строку планової перевірки відносно позивача.

Згідно з п.3 Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів №1177, затвердженого постановою Кабінетів міністрів України від 17.08.2002 (надалі-Порядок №1177), у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, накладати на суб'єктів господарювання штрафи, передбачені пунктом 2 цього Положення, мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Разом з тим, наказом про призначення заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві №605-к від 04.04.2016, Рубана О.М. з 11.04.2016 призначено на посаду заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві та покладено, до призначення в установленому порядку начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, виконання обов'язків начальника зазначеного управління з наданням йому права підпису організаційно-розпорядчих та фінансових документів.

Таким чином, постанова про накладення стягнення №26 від 08.09.2016 підписана заступником начальника, виконуючим обов'язки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, який мав на це відповідні повноваження.

Згідно з п.2 Порядку №1177, відповідно до ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» на суб'єктів господарської діяльності накладається стягнення у вигляді штрафу за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товар, роботу, послугу - у розмірі 30 відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо законодавством суб'єкт господарської діяльності звільнений від ведення обов'язкового обліку доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, накладення штрафу здійснюється виходячи з ціни товару, що одержана для реалізації. У той же час, як вбачається зі змісту постанови про накладення стягнення №26 від 08.09.2016, нараховано штраф у розмірі 147 442,95 грн.

За твердженнями відповідача, розрахунок штрафної санкції проводився згідно з прибутковими документами, які надавалися під час перевірки спеціалістам Головного управління, та, які зазначені у Додатку 7 до акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 01.09.2016 №000132.

Однак, позивачем не надано документації ТОВ «ЕХМ Україна», а саме: розрахунків, накладних, за якими можна встановити факт нарахування зазначеної вище суми штрафу на підставі ціни товарів, які були призначені для кінцевого споживача, а не з ціни товару одержаної для реалізації.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕХМ Україна» (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12) до Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві (, адреса: 03151, м. Київ, вул. Волинська 12) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок