Справа № 555/1961/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мельничук Н.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" березня 2018 р. Справа № 555/1961/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

позивача: ОСОБА_3

представника позивача: ОСОБА_4

відповідача: ОСОБА_5

представника відповідача: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "31" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Мисливствознавця Березнівського району ОСОБА_5 про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, вказуючи, що, 18 вересня 2017 року на його домашню адресу надійшла постанова № 6 "про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства по охороні і використання тваринного світу". За змістом оскаржуваної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.85 КУпАП, яке він не вчиняв, а описані в мотивувальній частині постанови події є вигаданими і свідчать виключно про протиправні наміри посадових осіб ДП "Березнівське лісове господарство» уникнути відповідальності за свої протиправні дії. За змістом оскаржуваної постанови «мисливствознавець Березнівського району ОСОБА_5, розглянувши протокол № 5, який складено 20 серпня 2017 року єгерем ГОМРК "Малушка" ОСОБА_7 встановив, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 порушив вимоги п.1-4, 7-8 ст.20 ЗУ "Про мисливське господарство та полювання", тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.85 КУпАП. Вважає дану постанову протиправною, а тому просив скасувати.

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 31.10.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно протоколу № 5, який складено 20 серпня 2017 року єгерем ГОМРК "Малушка" ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_3 20 серпня 2017 року о 01.10 годині проводив незаконне полювання без належного на те дозволу, у заборонений час із застосуванням заборонених знарядь та забороненим способом з порушенням установленого для певної території порядку здійснення полювання на заборонених для добування тварин і у заборонених для цього місцях, відтворювальна ділянка кв.56 мисливських угідь ГОМРК "Малушка", чим порушив ст.16, ст.22, ст.27 Закону України "Про тваринний світ" та ст.20 пункти 1,2,3,4,7,8 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.85 КУпАП.

Постановою № 6 про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства по охороні і використання тваринного світу від 11 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, досліджуючи спірні правовідносини, прийшов до висновку, що жодних доказів, які б спростовували обставини справи, а також доказів протиправності винесеної відповідачем постанови, позивач, його представник суду не надав, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Колегія суддів, перевіривши висновки суду першої інстанції встановила наступне.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про мисливське господарства та полювання», з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: 1) полювати без належного на те дозволу, а саме: - без документів, визначених статтею 14 цього Закону; 2) полювання в заборонених для цього місцях, а саме: - в угіддях, не зазначених у дозволі.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про мисливське господарства та полювання» до полювання прирівнюється: - перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня); - перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.

У апеляційній скарзі зазначено, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена за порушенням норм права, адже про наявність протоколу № 5 від 20.08.2017 року позивачу стало відомо саме з тексту оскаржуваної постанови.

Колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова № 6 "про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства по охороні і використанню тваринного світу" надійшла на домашню адресу позивача 14.09.2017 року, у якому міститься підпис уповноваженої особи (оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 686) (а.с.18).

У судовому засіданні суду першої інстанції, позивач заявив, що на поштовому повідомленні про вручення міститься не його особистий підпис, а підпис його дружини, а оскільки не він отримав копію постанови, то і строк на її оскарження слід відраховувати не дати отримання дружиною, а з дати, коли постанова була йому передана.

Колегія суддів не погоджується із даним твердженням, зважаючи на наступні підстави.

Позивач знав про час, місце та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується актом про неявку на виклик від 11.09.2017 року та доданим до нього поштовим повідомленням про вручення протоколу з підписом уповноваженої особи 01.09.2017 року. Копію постанови про адміністративне правопорушення отримано 14.09.2017 року (а.с.18).

Однак, звернувся із позовом тільки 28.09.2017 року, обґрунтовуючи тим, що про дану постанову дізнався тільки 18.09.2017 року, що спростовано наданими відповідачем доказами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вбачає, що матеріалами справи підтверджений пропуск позивачем строку звернення до суду, який встановлений ст.289 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній до 15 грудня 2017 року) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст.289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з ДНЯ ВИНЕСЕННЯ ПОСТАНОВИ. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня УХВАЛЕННЯ ВІДПОВІДНОГО РІШЕННЯ (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Зазначені положення дублюють приписи ст.289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності обчислюється у цій справі не з дня отримання копії постанови, а з дня прийняття постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що фактично він дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності після отримання оскаржуваної постанови 18.09.2017 року, оскільки ці доводи спростовані матеріалами справи.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, які ґрунтуються на помилковому трактування норм права щодо звернення до суду із позовом у визначений законодавством 10-денний строк.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Проте статтею 68 Конституції України закріплено, що Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Оскаржена постанова про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності, отримана апелянтом 14.09.2017 року, та містить розяснення порядку та строків її оскарження, як до суду так і до посадової особи вищого рівня.

Таким чином, апелянт був обізнаним про порядок та строки оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, цей строк пропустив, та ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному оскарженні не навів доводів та не надав доказів на підтвердження протилежного.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на вказану обставину.

Відповідно до п.п.12 р.1 Розділу VII Перехідні Положення КАС України, в редакції чинній з 15.12.2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України (в редакції станом на 15.12.2017 року) - судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України Суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Зі змісту ч.4 ст.123 слідує, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, суд апеляційної інстанції прийшов до переконання, що позивач звернувся до суду поза межами строку, визначеного для оскарження рішення у даній категорії справ, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову, якою позову заяву слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених ст.ст.273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Ст.286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, постанова суду апеляційної інстанції у справах про адміністративне правопорушення оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "31" жовтня 2017 р. скасувати, та прийняти нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

ОСОБА_2

Повне судове рішення складено "06" березня 2018 р.