Справа № 2-а-3184/2009
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року

Київ

справа №2-а-3184/2009

адміністративне провадження №К/9901/16595/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Стас Л.В., Турецької І.О., Косцової І.П., від 17 серпня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, у якому просив:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва нарахувати на виплатити недоплачену суму щомісячної державної допомоги як дитині війни.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірну бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо ненархування та невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 09.07.2007 по 31.12.2007, з 22.05. по 31.12.2008.

3. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2011 року постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення розміру пенсії за віком у розмірі 30% мінімальної пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 по 31.12.2007. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-3184/2009 від 12.12.2011.

5. Рішення суду мотивовано тим, що у зв'язку зі смертю ОСОБА_2, який не отримав за життя призначені судовим рішенням соціальні виплати, є правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження на його правонаступника - ОСОБА_3

6. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2017 року скасовано, постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження.

7. Рішення суду мотивовано відсутністю доказів, які б підтверджували, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Одеським апеляційним адміністративним судом у цій справі, а тому заміна сторони виконавчого провадження є неможливою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись із ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року, ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2017 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Дружина позивача - ОСОБА_3, як правонаступник, звернулась до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. Касаційна скарга ОСОБА_3 обґрунтована наявністю правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

12. Відповідно до частини четвертої статті 257 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

13.Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

14. Частиною першою статті 264 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

15. Аналогічні положення закріплені у частині п'ятій статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

16. За змістом частини четвертої статті 124 Конституції України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

17. Відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

18. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

19. За правилами статті 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі.

20. Статтею 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

21. У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

22. У пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

23. У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини "Воротнікова проти України" від 14 лютого 2008 року (заява № 1225/02) зазначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

24. Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

25. Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд згідно з вимогами частини першої статті 264 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень), мав підстави для заміни сторони виконавчого провадження у разі вибуття сторони виконавчого провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для заміни сторони виконавчого провадження

27. Колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а судове рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року скасувати, залишивши в силі ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2017 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя М. І. Гриців