Справа № 367/8339/17
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2018-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8339/17
Провадження по справі № 2-а/367/12/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

за участю секретаря Костяк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпінь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради на бездіяльність щодо невиплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС І категорії, інвалідом 2 групи за захворюванням, має право на щорічну одноразову грошову допомогу, встановлену законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

20.11.2017 року, позивач звернувся з листом до управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради про призначення йому щорічної грошової допомоги відповідно до п.27 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На подану заяву він отримав відповідь за №5596 від 20.11.2017 року, в якому надається розяснення про виплату щорічної одноразової допомоги інвалідам війни, згідно з чинним законодавством, в сумі зазначеній в Постанові Кабінету Міністрів України №223 від 05.04.2017 року «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у 2017 році встановлена разова грошова допомога до 5 травня інвалідам війни 2 групи у розмірі 3.100,00 грн.

Оскільки, позивач вважає, що нарахування разової грошової допомоги до 5 травня у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України в значно меншому розмірі ніж передбачено законом, є таким, що порушує чинне законодавство України, він і звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про день та час судового засідання були повідомлені належним чином. Від позивача мається вимога у позовній заяві про підтримання його позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача надав суду письмове заперечення на позовну заяву в якій не погоджується з позовними вимогами та просить залишити позовну заяву без розгляду, розглядати справу у судовому засіданні без їх представника.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали, оцінивши обставини справи, суд вважає що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом війни 2-ї групи, що підтверджується посвідченням серії А № 002754 від 03.03.2014 року (а.с.7).

В 2017 року ОСОБА_2 виплачено управлінням праці та соціального захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради разову грошову допомогу в розмірі 3100 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Суддя не погоджується з доводами позивача про те, що вказане рішення відповідача не ґрунтується на положеннях закону, з наступних підстав.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, визначено правий статус ветеранів війни.

У відповідності до ст.4 вищезгаданого Закону до ветеранів війни належать учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Статтею 102 Бюджетного кодексу України встановлено, що державні програми соціального захисту, зокрема пільги ветеранам війни, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», встановлено, що з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінет Міністрів України постановив установити, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення). Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення звязку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 14 років) вязням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: II групи - 3100 гривень.

Пунктами 2,3 рішення Конституційного суду України від 13 січня 2012 року №3-рп/2012 розяснено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Крім того, Конституційний Суд України у п.3 рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин може бути водночас врегульована одно предметними нормативно-правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. На думку Конституційного Суду країни загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше.

Відповідно до ч.3 ст.150 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обовязковими для виконання на всій території України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що оскільки управління праці та соціального захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради правомірно, у відповідності до чинного законодавства, здійснило виплату разової грошової допомоги ОСОБА_1, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року за №223 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 241-246, 293 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради на бездіяльність щодо невиплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ С.І. ОЛАДЬКО