Справа № 810/170/18
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/170/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

позивача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Гончара К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Боярська міська рада Києво - Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Боярська міська рада Києво - Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про схвалення проекту рішення «Про добровільне об'єднання територіальних громад» від 22.12.2017 № 384.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для вирішення питання забезпечення позову та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою зупинити дію рішення Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про схвалення проекту рішення «Про добровільне об'єднання територіальних громад» від 22.12.2017 № 384 до закінчення розгляду справи по суті та набранням рішенням по справі законної сили.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у разі призначення на підставі оскаржуваного рішення, Центральною виборчою комісією перших виборів депутатів сільської, селищної, міської ради та відповідного сільського, селищного, міського голови він буде позбавлений гарантованого статтею 55 Конституції України права на судовий захист та зазначені заходи у подальшому унеможливлять захист його прав, а відновлення порушених прав стане неможливим.

До Київського апеляційного адміністративного суду від Забірської сільської ради та Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області надійшли відзиви на апеляційну скарги, зареєстровані 20.02.2018 за вх. № 6629 та 21.02.2018 за вх. №6781 відповідно, в яких відповідач та третя особа зазначають про законність та обґрунтованість ухвали Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року та просять суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

У судовому засіданні 05 березня 2018 року позивач апеляційну скаргу підтримав. Представник третьої особи заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду не з'явився, явки свого представника не забезпечив, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у його відсутності відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст. 150 КАС України).

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Зазначені підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, відповідно до абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладену у постанові від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадку, коли захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, підставами для забезпечення позову є очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість або значне ускладнення захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову, очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Зі змісту як клопотання про забезпечення позову, так і апеляційної скарги, вбачається посилання позивача лише на наявність ознак незаконності оскаржуваного рішення, що, на думку колегії суддів, є обґрунтуванням предмету позову, яке підлягає перевірці та оцінці під час судового розгляду справи.

Між тим, позивач належним чином не обґрунтував своє клопотання про забезпечення позову, не надав доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Дослідивши зміст клопотання позивача та матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для забезпечення даного адміністративного позову, зокрема з тих підстав, що заявником не конкретизовано яких саме зусиль буде змушений він докласти та яких понесе витрат у разі невжиття судом заходів, про які він просить.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що застосування заходів забезпечення позову є виправданим у разі, якщо наявне достатньо обґрунтоване припущення, що їх невжиття може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскільки предметом позову є скасування прийнятого відповідачем рішення, тобто позов не містить вимог зобов'язального характеру (таких, що підлягали б дієвому виконанню), відсутні будь-які перешкоди у виконанні судового рішення (у випадку задоволення позову).

Таким чином, не підтверджується існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості звертатися в подальшому із заявами про забезпечення позову, якщо виникнуть нові обставини, що будуть нести реальну загрозу правам та інтересам позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» обласні державні адміністрації надають висновки щодо відповідності схвалених сільськими, селищними, міськими радами проектів рішень щодо добровільного об'єднання Конституції та законам України.

Відповідно до частини п'ятої статті 7 Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» у разі відповідності проекту рішення щодо добровільного об'єднання територіальних громад Конституції та законам України сільські, селищні, міські ради приймають рішення про добровільне об'єднання територіальних громад або про проведення місцевого референдуму щодо підтримки об'єднання територіальних громад.

Так, 22.12.2017 Забірською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення «Про схвалення проекту рішення «Про добровільне об'єднання територіальних громад» від 22.12.2017 № 384, яке разом з рішенням Боярської міської ради №39/1234 від 21.12.2017 направлено до Київської обласної державної адміністрації, де Розпорядженням №7 від 11.01.2018 затверджено Висновок щодо відповідності їх Конституції та законам України.

26.01.2018 сесією Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення №427 «Про добровільне об'єднання територіальних громад».

Таким чином у зв'язку з наведеним, оскаржуване рішення, як акт одноразового застосування вичерпало свою дію, з огляду на що зупинення його дії як захід забезпечення позову, є необґрунтованим та таким, що не спричинить жодних наслідків для позивача у разі задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції законно та обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову , оскільки будь-яких об'єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Також обґрунтованими є висновок суду першої інстанції про те, що у разі забезпечення даного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення на час розгляду справи судом, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Отже, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильним висновки суду першої інстанції про відсутність необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються так, як є помилковими.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями ст.ст. 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Боярська міська рада Києво - Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 05 березня 2018 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.