Справа № 826/11919/17
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05 грудня 2017 року 10:57 год. №826/11919/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Вовк І.Р.,

представників: позивача Петрашенка В.П., відповідача Дробіної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 -йовича до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності проти-правною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
У вересні 2017р. представник позивача Петрашенко В.П. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу в день вик-лючення із списків особового складу частини грошової компенсації вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 провести розрахунок неотриманого речового майна та випла-тити позивачу грошову компенсацію вартості за не отримане під час проходження військової служби речове майно.

Позов обґрунтовано тим, що 23.02.2017 позивач був звільнений з військової служби за станом здоров`я, однак відповідачем відмовлено позивачу у проведенні розрахунку неотри-маного речового майна. Позивач зазначає, що звертався 30.03.2017 і 12.04.2017 до командира ВЧ НОМЕР_1 із заявами про виплату грошової компенсації, однак останній листом від 26.06.2017 №1985 відмовив у її виплаті.

Представник відповідача Дробіна І.О. подала заперечення, в яких просить відмовити в позові з тих підстав, що позивач всупереч п. 4 Порядку виплати військовослужбовцям Зброй-них Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеці-ального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою КМ України від 16.03.2016 №178 (далі Порядок №178), не звертався із заявою (рапортом) за місцем військової служби про виплату компенсації. Натомість звернення позивача про виплату грошової компенсації після його звільнення з військової служби не підлягали задоволенню.

Під час судового розгляду справи позивач та його представник підтримали позов. Представник відповідача не визнала позов.

Заслухавши пояснення позивача і представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 21.07.2016 по 23.02.2017 проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборо-ни України на посаді головного сержанта. На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №40 від 23.02.2017 позивач був звільнений за станом здоров`я.

Компенсації за неотримане речове майно позивач не отримував.

Позивач звернувся до Військового прокурора Дарницького гарнізону з проханням вжити заходів для отримання ним компенсації за неотримане речове майно, яке (звернення) направлено для розгляду до ВЧ НОМЕР_1 .

Листом №1985 від 26.06.2017, копія якого наявна у справі (а.с. 9), командир ВЧ НОМЕР_1 повідомив позивачу про відсутність підстав для виплати йому грошової компенсації з огляду на відсутність відомостей про звернення позивача згідно вимог п. 4 Порядку №178.

Дані обставини визнаються і не заперечуються обома сторонами. Оспорюваними є обставини звернення позивача за місцем проходження служби із заявою (рапортом) про вип-лату компенсації.

Як зазначає позивач у позовній заяві, він звертався до відповідача 30.03.2017 і 12.04.2017 із заявами про виплату грошової компенсації. Також, позивач у своїх усних пояс-неннях зазначив, що звертався до командира роти з приводу отримання грошової компен-сації, а також про те, що він хотів подати заяву 10.03.2017, однак йому чинили перешкоди у прийнятті.

Представник відповідача заперечила факт отримання відповідачем заяв (рапортів) позивача у зазначені ним періоди, а також у період звільнення позивача.

Оскільки дані обставини є оспорюваними сторонами, то згідно з ч. 4 ст. 70 КАС вони мають доводитися відповідними засобами доказування. Позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували факт отримання (вручення) відповідачем його заяв 30.03.2017 та (або) 12.04.2017, а також обставини вчинення відповідачем перешкод у прийнятті інших заяв від позивача, у зв`язку з чим дані обставини, на які позивач посилається у підтвердження своїх вимог, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Спірні правовідносини виникли у сфері проходження публічної служби і стосуються виплати військовослужбовцю грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 9-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначено Порядком №178.

Пунктом 3 Порядку №178 визначено, що грошова компенсація виплачується військо-вослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відпо-відно до норм забезпечення, зокрема, у разі звільнення з військової служби.

Пунктом 4 Порядку №178 визначено, що грошова компенсація виплачується військо-вослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу коман-дира (начальника) військової частини <...>, у якому зазначається розмір грошової компен-сації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Позивач не надав доказів звернення за місцем військової служби із заявою (рапортом) до командира (начальника) ВЧ НОМЕР_1 про виплату грошової компенсації, на час виключення його із списків особового складу.

Посилання позивача у своїх усних поясненнях на те, що при звільненні він звертався до командира роти з приводу отримання грошової компенсації, суд відхиляє, оскільки дана обставина не має значення для вирішення справи, так як командир роти не є командиром ВЧ НОМЕР_1 і не уповноважений на прийняття рішення про виплату військовослужбовцю грошової компенсації, тому звернення до нього позивача не є свідченням додержання ним вимог п. 4 Порядку №178.

Посилання позивача на звернення 30.03.2017 і 12.04.2017 суд відхиляє, оскільки, як зазначив суд раніше, доказів, які б підтверджували факт отримання (вручення) відповідачем його заяв 30.03.2017 та (або) 12.04.2017 позивач не надав. З аналогічних мотивів суд від-хиляє посилання позивача на вчинення відповідачем перешкод у прийнятті заяв позивача. При цьому позивач не був позбавлений можливості надіслати відповідну заяву на адресу відповідачем рекомендованим листом з описом вкладення.

Лист командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.06.2017 №1985, яким позивачу відмовлено у виплаті грошової компенсації, суд не вбачає протиправним, оскільки відповідне звернення позивача, яке надійшло на розгляд відповідачу з Військової прокуратури Дарницького гарнізону, було подане після звільнення позивача з військової служби і не містило відомостей про подання позивачем за місцем військової служби відповідної заяви (рапорту) командиру ВЧ НОМЕР_1 , тому не підлягало задоволенню.

Інших аргументованих доводів і доказів, які б свідчили про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, з приводу якої подано позов, позивач та його представник не зазначили, а судом таких обставин не вбачається.

Таким чином, враховуючи не доведення позивачем тих обставин, на які він поси-лається у підтвердження своїх вимог, а також беручи до уваги заперечення представника відповідача, які спростовують доводи позивача і вказують на відсутність порушень з боку відповідача, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову і не вба-чає підстав для задоволення позовних вимог. Між тим, посилання представника відповідача у своїх запереченнях на обов`язок дотримання представником позивача адвокатом Петра-шенком В.П. присяги адвоката і правил адвокатської етики суд відхиляє, оскільки вони не стосуються предмету справи.

Керуючись ст.ст. 69-71, 76, 79, 86, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити ОСОБА_1 задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова мо-же бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії її повного тексту.

Суддя Д.А. Костенко