Справа № 808/2304/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року 12:03Справа № 808/2304/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Печерикіної А.О.
позивача: ОСОБА_1 ;
та представників
позивача: Новікова О.А.;
відповідача: Мінаєва О.Е.;
розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Державної прикордонної служби України Азово-чорноморське регіональне управління Бердянський прикордонний загін
про скасування наказу та поновлення на займаній посаді,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
28 липня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) до Державної прикордонної служби України Азово-чорноморське регіональне управління Бердянський прикордонний загін (далі відповідач), в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 02.11.2017, позивач просить суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ начальника 8-го прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України №335-ос від 10.05.2017 в частині припинення (розірвання) та звільнення з військової служби старшого сержанта ОСОБА_1 інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Бердянськ» за ст. 26 ч. 6 (з урахуванням частини 8) пункту «И» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», без права носіння військової форми одягу;
- визнати незаконним та скасувати наказ начальника 8-го прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України №411-ос від 09.06.2017, в частині виключення із списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Бердянськ» за ст. 26 ч. 6 (з урахуванням частини 8) пункту «И» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», без права носіння військової форми одягу;
- визнати контракт від 10.08.2016 чинним та поновити позивача на займаній посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Бердянськ».
Ухвалою суду від 7 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №808/2304/17 та призначено попереднє судове засідання на 21 вересня 2017 року, об 11 год. 00 хв.
Ухвалою суду від 23.10.2017 закінчено підготовче провадження та призначено справу № 808/2304/17 до судового розгляду.
Провадження у справі неодноразово зупинялось за клопотаннями представників сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України. 07.04.2017 на електронну пошту Бердянського прикордонного загону надійшло анонімне інформаційне повідомлення №20394, в якому вказано, що позивач викладає в соціальній мережі «Facebook» інформацію відверто проросійського характеру. Наказом №194-вв позивачу було оголошено сувору догану за невиконання своїх службових обов`язків, а саме: порушення дисципліни, вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, розпорядження АДПСУ від 25.06.2015 №Т/13-3228 «Про недопущення витоку службової інформації», п. 2.1, 2.3, 3.2 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого наказом МВС України, МЗС України, МФУ, АДПСУ від 05.07.2011 №300/151/809/434/146, що виразилось у розміщенні у соціальній мережі «Facebook» відомостей військового характеру. 10.04.2017 позивача попереджено про дострокове розірвання контракту та звільнення з військової служби за ст. 26 ч. 6 (з урахуванням частини 8) пункту «И» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Позивач звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області із позовом про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, проте, всупереч оскарженню цього наказу в судовому порядку, 09.06.2017 відповідачем було видано наказ про виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Позивач не погоджується із правомірністю свого звільнення та вказує, що відповідачем було порушено процедуру звільнення військовослужбовця з військової служби, зокрема: позивача не було ознайомлено із наказом №194-вв та на цьому наказі відсутній підпис командира; законодавча підстава для звільнення, наведена в оскаржуваних наказах, передбачає таку підставу для звільнення, як систематичне невиконання умов контракту, проте позивача фактично було звільнено зі служби лише на підставі наказу №194-вв, який, до того ж, оскаржується позивачем в судовому порядку; також позивача не було ознайомлено із наказом від 09.06.2017; наказ від 09.06.2017 не містить інформації в розділі «Підстава для звільнення» (наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності); окрім того, 29.09.2017 позивачем було отримано копію наказу №335-ос від 10.05.2017 про припинення «розірвання» контракту та звільнення з військової служби, який також складений із грубими порушеннями норм права та не містить в собі обов`язкових умов для розірвання контракту, зокрема, дати з якої контракт вважається розірваним. Даний наказ містить в собі лише посилання на попередження №р-3562 від 10.04.2017, проте в документах відповідача відсутній даний номер, а згідно з попередженням від 10.04.2017, контракт має бути розірвано через 2 місяці, тобто не раніше 11.06.2017. Проте, позивач був виключений зі списків особового складу 09.06.2017, тобто на три дні раніше від встановленої дати; також в військовому квитку позивача та контракті зроблено записи, які базуються на підставі наказу №411-ос від 09.06.2017, але звільнення можливе лише на підставі наказу про звільнення №335-ос від 10.05.2017.
Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідач позов не визнав, у своїх запереченнях від 13.11.2017 на уточнений адміністративний позов посилається на те, що при звільненні позивача відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, саме звільнення є правомірним та обґрунтованим, а позовні вимоги позивача безпідставними. Так, в період проходження військової служби на позивача було накладено два дисциплінарних стягнення, що є підставою для звільнення з військової служби. Позивача було письмово попереджено про звільнення, відповідачем видано подання про звільнення та на його підставі відповідний наказ, прийнято від позивача посаду та здійснено повний розрахунок та видано наказ про виключення зі списків особового складу. Окрім того, твердження позивача, що його не було ознайомлено із наказами, прийнятими у його відношенні, не відповідають дійсності, оскільки із кожним наказом його ознайомлювали під підпис.
За таких обставин просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».
У судовому засіданні 11 січня 2018 року на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , проходив військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України на підставі укладено контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.
07.04.2017 заступником коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України майором Дем`янюком М. було подано начальнику Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України підполковнику Мартинюку О. рапорт, за змістом якого, в період з 19:00 до 19:40 години 07.04.2017 під час перевірки порядку несення служби зміною прикордонних нарядів в місці тривалого несення служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 було виявлено, що молодший прикордонного наряду старший сержант ОСОБА_3 залишив зброю АКС-74, мав при собі особистий мобільний телефон, слабко знав обов`язки прикордонного наряду «Пост спостереження», «Прикордонний патруль». У зв`язку із цим, ОСОБА_4 просив притягнути винних осіб до дисциплінарної відповідальності.
З метою перевірки інформації, викладеної в рапорті заступника коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України майором ОСОБА_5 від 07.04.2017 №р-3545 начальником Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України підполковнику ОСОБА_6 було видано наказ №339-аг від 07.04.2017 «Про призначення службового розслідування», яким офіцеру відділу прикордонної служби штабу майору ОСОБА_7 доручено провести службове розслідування, матеріали якого представити на затвердження до 08.04.2017.
Відповідно до наказу начальника Бердянського прикордонного загону №339-аг від 07.04.2017 «Про призначення службового розслідування», старшим офіцером відділу прикордонної служби штабу майором ОСОБА_8 було проведено службове розслідування за фактом перевірки інформації, викладеної в рапорті заступника коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майора ОСОБА_5 від 07.04.2017 №р-3545, за результатами якого складено висновок від 07.04.2017 службового розслідування за фактом перевірки інформації, викладеної в рапорті заступника коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майора ОСОБА_5 від 07.04.2017 №р-3545.
В висновку від 07.04.2017 службового розслідування за фактом перевірки інформації, викладеної в рапорті заступника коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майора ОСОБА_5 від 07.04.2017 №р-3545 запропоновано за порушення вимог статей 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 2 глави 3 розділу І, пункту 11 глави 2 розділу І Інструкції 1261, пункту 1 розпорядження начальника Бердянського прикордонного загону від 29.03.2016 №Т/19-2826 «Про заборону використання особистих засобів зв`язку», що виразилось у залишенні зброї без нагляду, наявності під час несення служби у прикордонному наряді особистого мобільного телефону та недостатньому знанні обов`язків прикордонних нарядів, інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого сержанта ОСОБА_9 притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника Бердянського прикордонного загону оголосити сувору догану, позбавити 50% премії.
08.04.2017 начальником Бердянського прикордонного загону видано наказ №340-аг «Про затвердження висновку службового розслідування», а наказом начальника Бердянського прикордонного загону від 09.04.2017 №195-вв «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення вимог статей 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 2 глави 3 розділу І, пункту 11 глави 2 розділу І Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 №1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836, пункту 1 розпорядження начальника Бердянського прикордонного загону від 29.03.2016 №Т/19-2826 «Про заборону використання особистих засобів зв`язку», що виразилось у залишенні зброї без нагляду, наявності під час несення служби у прикордонному наряді особистого мобільного телефону та недостатньому знанні обов`язків прикордонних нарядів, інспектору прикордонної служби 1 категорії - начальнику 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Бердянськ» старшому сержанту ОСОБА_9 оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана».
Окрім того, 07.04.2017 на електронну адресу Бердянського прикордонного загону надійшло анонімне інформаційне повідомлення №20394, за змістом якого, з профілю у соціальній мережі «Facebook» «Evgen Oleksandrovuch», в якому вказано, що ця особа зараз є співробітником Прикордонної служби та працює в м. Бердянську, розповсюджуються записи «ворожого характеру по відношенню до Майдану, США, НАТО і Заходу».
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.04.2017 №337-аг «Про призначення службового розслідування» для проведення службового розслідування призначено групу на чолі з першим заступником начальника загону начальником штабу підполковником ОСОБА_10 , до складу групи включено: начальника відділення внутрішньої безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_11 , заступника начальника відділу персоналу підполковника ОСОБА_12 , начальника відділу кадрів майора ОСОБА_13 . Матеріали службового розслідування представити на затвердження до 10.04.2017.
Групою офіцерів на чолі з першим заступником начальника загону начальником штабу підполковником ОСОБА_10 , у складі: начальника відділення внутрішньої безпеки по Бердянському прикордонному загону підполковника ОСОБА_11 , заступника начальника відділу персоналу підполковника ОСОБА_12 , начальника відділу кадрів майора Нестеренко С.М., на підставі наказу начальника Бердянського прикордонного загону від 07.04.2017 №337-аг «Про призначення службового розслідування», проведено службове розслідування з метою перевірки інформації, викладеної в інформаційному повідомленні від 07.04.2017 №20394, результати якого викладені в висновку від 08.04.2017 службового розслідування з метою перевірки інформації, викладеної в інформаційному повідомленні від 07.04.2017 №20394.
В висновку від 08.04.2017 службового розслідування з метою перевірки інформації, викладеної в інформаційному повідомленні від 07.04.2017 №20394 запропоновано за порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, розпорядження АДПСУ від 25.06.2015 №Т/13-3228 «Про недопущення витоку службової інформації», п. 2.1, 2.3, 3.2 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого наказом МВС України, МЗС України, МФУ, АДПСУ від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, що виразилось у розміщенні у соціальній мережі «Facebook» відомостей військового характеру (фотокартки) та інших даних, що розкривають приналежність до військової служби, поширенні інформації, яка суперечить національним інтересам держави, підтриманні антиукраїнської та проросійської позиції та зневажливому ставленні до органів державної влади України, інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Бердянськ» старшого сержанта ОСОБА_9 притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника прикордонного загону оголосити сувору догану.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №194-вв від 08.04.2017 затверджено висновок службового розслідування та за порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, розпорядження АДПСУ від 25.06.2015 №Т/13-3228 «Про недопущення витоку службової інформації», п. 2.1, 2.3, 3.2 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого наказом МВС України, МЗС України, МФУ, АДПСУ від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, що виразилось у розміщенні у соціальній мережі «Facebook» відомостей військового характеру (фотокартки) та інших даних, що розкривають приналежність до військової служби, поширенні інформації, яка суперечить національним інтересам держави, підтриманні антиукраїнської та проросійської позиції та зневажливому ставленні до органів державної влади України, інспектору прикордонної служби 1 категорії - начальнику 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Бердянськ» старшому сержанту ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана».
10.04.2017 заступником коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майором ОСОБА_2 було подано начальнику Бердянського прикордонного загону рапорт, в якому заступник коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » просив розглянути питання щодо звільнення з військової служби інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Бердянськ» старшого сержанта ОСОБА_9 відповідно до статті 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в ДПСУ у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, який два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності письмово наказами начальника прикордонного загону: «сувора догана» - наказ начальника Бердянського прикордонного загону від 08.04.2017 №194-вв; «сувора догана» - наказ начальника Бердянського прикордонного загону від 09.04.2017 №195-вв.
10.04.2017 на засіданні атестаційної комісії Бердянського прикордонного загону, яке оформлено протоколом засідання №11 віл 10.04.2017, вирішено попередити позивача про дострокове розірвання контракту.
Того ж дня, 10.04.2017, позивача ознайомлено із попередженням про дострокове розірвання контракту та звільнення з військової служби за статтею 26 частиною 6 (з урахуванням частини 8) пункту «и» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Також з матеріалів справи судом встановлено, що 10.04.2017 заступником коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майором ОСОБА_2 сформовано подання до звільнення з військової служби у запас за статтею 26 частиною 6 пункту «и» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старшого сержанта ОСОБА_1 .
Із поданням до звільнення з військової служби позивача було ознайомлено того ж дня, 10.04.2017, про що свідчить його підпис у відповідній графі подання.
В подальшому, підпунктом 2.2 пункту 2 наказу начальника 8 прикордонного загону підполковника Мартинюка О. №335-ос від 10.05.2017 «По особовому складу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за статтею 26 частиною 6 (з урахуванням частини 8) пункту «и» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Бердянськ», без права носіння військової форми одягу.
Як підставу для звільнення в наказі №335-ос від 10.05.2017 вказано: протокол атестаційної комісії №11 від 10.04.2017, рапорт заступника коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майора ОСОБА_5 від 10.04.2017 №р-3562, попередження про дострокове розірвання контракту та звільнення з військової служби від 10.04.2017.
Підпунктом 1.2 пункту 1 наказу начальника 8 прикордонного загону підполковника Мартинюка О. №411-ос від 09.06.2017 «По особовому складу» виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Бердянськ», за статтею 26 частиною 6 (з урахуванням частини 8) пункту «и» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу.
Вважаючи своє звільнення з військової служби протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність дій відповідача суб`єкта владних повноважень у правовідносинах щодо яких виник спір суд виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Частиною першою статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
За приписами частини першої статті 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.
Статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» врегульовано питання звільнення з військової служби. Так, зокрема, частиною 6 названої статті визначено підстави для припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом.
Так пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (надалі Положення).
Пунктами 26 та 267 Положення визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, звільняється з військової служби з підстав, передбачених частиною шостою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Пунктом 284 Положення визначено, що військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.
Виходячи із системного аналізу п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 284 Положення можна зробити висновок, що підставою для припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби військовослужбовця, з яким укладено контракт на проходження військової служби, за наведеними нормами є систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, яке полягає, у тому числі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби обов`язків військовослужбовець два або більше разів притягувався до дисциплінарної відповідальності на підставі письмового наказу.
Як свідчать матеріали справи, наказом начальника Бердянського прикордонного загону від 08.04.2017 №194-вв позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення «сувора догана», а наказом №195-вв від 09.04.2017 позивача також притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення «сувора догана». Отже, наведене свідчить, що позивач протягом останніх 12 місяців проходження військової служби за контрактом за неналежне виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби обов`язків два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності на підставі письмового наказу, що, відповідно до п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 284 Положення, є підставою для припинення (розірвання) контракту, укладеного із ним, та звільнення його з військової служби.
При цьому, суд зазначає, що частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд виходить із того, що позивачем не надано до суду доказів оскарження в установленому порядку наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та скасування цих наказів. Водночас, оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності до суду, юрисдикція якого не поширюється на такі спори, не може бути взята судом до уваги як належний доказ безпідставності наказу про звільнення, оскільки позивачем до суду не надано доказів подальшого оскарження цього наказу та судового рішення про його скасування. Тому, суд виходить з того, що дані накази є чинними, що свідчить про наявність відповідних правових підстав для видання наказу про звільнення позивача із військової служби та припинення (розірвання) контракту, укладеного із ним.
Підстав для виходу за межі позовних вимог судом також не встановлено та позивачем не наведено.
Також судом не приймаються до уваги посилання представника позивача на несвоєчасне ознайомлення позивача із наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки під час розгляду даної справи в суді позивач мав можливість ознайомитися зі змістом цих наказів, відзняти з них копії та оскаржити їх в установленому порядку.
Водночас, перевіряючи дотримання відповідачем порядку звільнення позивача з військової служби суд виходить із такого.
Пунктом 288 Положення визначено, що у разі прийняття рішення про звільнення військовослужбовець подає по команді рапорт та в разі необхідності документи, які підтверджують підстави звільнення.
У разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення.
Форма та порядок подання про звільнення військовослужбовців з військової служби та перелік документів, які додаються до нього у випадках, передбачених абзацами першим і другим цього пункту, визначаються Адміністрацією Держприкордонслужби.
Пунктом 292 Положення передбачено, що наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.
Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.
Поряд із цим, пунктом 36 Положення (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування військовослужбовець письмово попереджається начальником органу Держприкордонслужби, в якому він проходить військову службу за контрактом, не пізніше ніж за два місяці до видання наказу про його виключення зі списків особового складу цього органу.
Як ознаку незаконності свого звільнення позивач в позовній заяві вказує на недотримання відповідачем вищенаведених строків звільнення. Так, позивач вказує, що згідно з попередженням від 10.04.2017, контракт мало бути розірвано через 2 місяці, тобто не раніше 11.06.2017, проте, позивач був виключений зі списків особового складу 09.06.2017, тобто на три дні раніше від встановленої дати.
Разом із цим, суд не може погодитися із твердженнями позивача про незаконність оскаржуваних наказів про звільнення та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення через недотримання відповідачем зазначено строку та зазначає, що, незначні процедурні порушення, як то недотримання терміну між попередженням про звільненням та виданням наказу про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення на незначний строк в 1 робочий день (з урахуванням вихідних днів), як в даному випадку, за умови відсутності інших порушень процедури звільнення з військової служби та наявності законодавчо визначеної підстави для звільнення, не є безумовним свідченням незаконності звільнення з військової служби.
Як вже зазначалося вище, у відповідача були наявні законодавчо визначені підстави для звільнення позивача протягом останніх 12 місяців проходження військової служби за контрактом за неналежне виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби обов`язків. Позивач два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності на підставі письмового наказу. Вказані накази як на момент формування подання про звільнення, видання наказу по звільнення, так і на час розгляду даної справи у суді є чинними, доказів протилежного до суду не надано. Інших фактів порушення відповідачем процедури звільнення позивача з військової служби, ніж недотримання двомісячного строку між попередженням та виключенням зі списків особового складу на 1 робочий день, під час розгляду справи судом не встановлено, а тому наявність виключно зазначеного порушення процедури звільнення позивача з військової служби, на думку суду, не може нівелювати правомірність усієї процедури звільнення позивача.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.
Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
За приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.
Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко