Справа № 826/12908/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року м. Київ № 826/12908/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови, повернення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ДПІ у Голосіївському районі) з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві (ГТУЮ у м. Києві) про скасування постанови від 21.09.2017 ВП №53281742 про стягнення виконавчого збору, повернення виконавчого збору у розмірі 12800 грн на розрахунковий рахунок ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 9091, МФО банку 820172, , КЕКВ 2800.

Зазначили, що 26.09.2017 ними отримана постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн, яка винесена на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.05.2016 №826/11353/15. Посилаючись на те, що відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві примусове виконання зазначеного судового рішення не здійснювалось, підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Так, відповідно до пункту 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється н всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

На розгляді в Окружному адміністративному суді міста Києва перебувала справа №826/11353/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство Союздрук» (ТОВ «Агентство Союздрук») до ДПІ у Голосіївському районі про зобов'язання вчинити дії щодо повернення надміру сплачених коштів за торгові патенти на право провадження торгівельної діяльності у пунктах продажу товарів у розмірі 23272 грн. За результатами розгляду вказаної справи постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 позовні вимоги ТОВ «Агентство Союздрук» задоволено.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями ДПІ у Голосіївському районі 19.02.2016 звернулася до Вищого адміністративного суду України, в тому числі з клопотанням про зупинення виконання рішень суду першої й апеляційної інстанцій. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.07.2016 відкрито касаційне провадження, а ухвалою від 08.02.2017 у задоволенні клопотання ДПІ у Голосіївському районі відмовлено.

Саме в день відмови у задоволенні вказаного клопотання - 08.02.2017 ДПІ у Голосіївському районі сформовано та 10.02.2017 передано до органів казначейства висновок про повернення надміру сплачених коштів на суму 23272 грн з розрахункового рахунку збору за провадження торгівельної діяльності на поточний рахунок платника податків.

Витратами виконавчого провадження є витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання. Враховуючи, що відповідачем жодні заходи не вчинялися, в той час, як податковим органом вжито повний комплекс заходів на самостійне виконання судового рішення, підстави для стягнення виконавчого збору немає.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 відкрито провадження по справі, витребувано від відповідача письмові заперечення проти позову разом із засвідченими копіями наявних письмових доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються такі заперечення, належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження та призначено справу до судового розгляду.

У засідання 10.11.2017 ГТУЮ у м. Києві явку уповноваженого представника не забезпечило, вимоги ухвали суду від 01.11.2017 не виконано, внаслідок чого судом ініційовано питання про витребування у відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження ВП №53281742 та призначено судове засідання на 17.11.2017.

В зв'язку з тим, що матеріали виконавчого провадження до суду так і не надійшли розгляд справи відкладено на 27.11.2017. Оскільки і у судове засідання представники сторін не з'явились судом ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

22.12.2017 через канцелярію суду надійшли матеріалів виконавчого провадження №53281742. Досліджуючи матеріали справи у письмовому провадженні, суд дійшов висновку про необхідність виходу зі стадії письмового провадження та призначення судового засідання на 26.01.2018.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання розгляд справи без його участі.

Відповідач у справі явку представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, суд дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження №5328174 з примусового виконання виконавчого листа у справі №826/11353/15 виданого 05.05.2016 Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов'язання ДПІ у Голосіївському районі підготувати висновок про повернення ТОВ «Агенство Союздрук» надміру сплачених коштів у розмірі 23272 грн з відповідного бюджету та подати його на виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку, визначеному статтею 43 Податкового кодексу України та пунктом 7 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30.12.2013 №882/1188.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Лозовою Анастасією Ігорівною (Лозова А.І.) від 25.01.2017 в порядку статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

Пунктом 3 даної постанови зазначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 12800 грн.

08.02.2017 боржником Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві передано реєстр висновків за платежами, належними місцевим бюджетам та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевим бюджетами від 08.02.2017 №262-07 на суму 23272 грн із зазначенням ТОВ «Агенство Союздрук» для повернення надміру сплачених коштів з розрахункового рахунку збору за провадження торгівельної діяльності (КБК 18040200) на поточний рахунок платника.

21.09.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Лозовою А.І. винесено постанову ВП №53281742 про стягнення виконавчого збору.

Не погоджуючись із цим рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з частиною п'ятою та шостою статті 26 вказаного Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Таким чином, примусове виконання рішення розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, вже під час відкриття виконавчого провадження визначається виконавчий збір.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження слугувала подана 24.01.2017 стягувачем - ТОВ «Агентство Союздрук» заява про відкриття виконавчого провадження у якій останній просив прийняти до виконання виконавчий лист у справі №826/11353/15 від 05.05.2016, виданий 07.10.2015 Окружним адміністративним судом міста Києва.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2017 встановлено боржнику строк у 10 днів на виконання рішення, а пунктом 3 - визначено суму виконавчого збору.

При цьому, ДПІ у Голосіївському районі 08.02.2017 сформовано та 10.02.2017 передано до органів казначейства висновок №248-07 на суму 23272 грн на повернення надміру сплачених коштів на поточний рахунок ТОВ «Агенство Союздрук». Отже, фактично рішення суду виконано боржником 08.02.2017, тобто після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Дійсно, відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Відповідно до частини третьої цієї ж статті, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

При цьому приписами чинного Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір є заходом, що сприяє виконанню судового рішення, справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Крім того, частиною дев'ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» чітко врегульовано, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що державний виконавець зобов'язаний винести постанову про стягнення виконавчого збору яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Щодо тверджень позивача, про те, що останнім вжито повний комплекс заходів на самостійне забезпечення виконання судового рішення та стосовно того, що відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві не здійснювалось примусове виконання зазначеного рішення, то суд зазначає, що правове значення має момент виконання виконавчого провадження боржником в добровільному порядку, а саме, до початку відкриття виконавчого провадження, при чому незалежно від вжиття державним виконавцем будь-яких заходів уже у наявному виконавчому провадженні.

При цьому, ДПІ у Голосіївськоу районі помилково здійснено посилання і на витрати виконавчого провадження, відсутність яких позбавляє відповідача можливості стягувати судовий збір. Так, відповідно до частин першої, другої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Тобто, законодавець чітко розмежовує витрати виконавчого провадження і виконавчий збір, відповідно і забезпечує їх окреме правове регулювання. У даній справі державним виконавцем прийнята постанова про стягнення з ДПІ у Голосіївському районі виконавчого збору, порядок справляння якого і передбачений статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження».

В матеріалах справи відсутні докази того, що на день відкриття виконавчого провадження рішення суду було виконано ДПІ у Голосіївському районі в добровільному порядку. А за таких обставин, суд вважає, що державний виконавець мала всі правові підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору у сумі 12800 грн.

Як наслідок, не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про повернення судового збору, оскільки остання є похідною від вимоги про скасування постанови від 21.09.2017.

Згідно статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови, повернення коштів, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак