Справа № 821/179/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/179/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

29 січня 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради (далі по тексту - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради щодо відмови ОСОБА_1 починаючи з 19.04.2017р. у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги, відповідно до постанови КМУ від 01.10.2014 №505 - неправомірними;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу з моменту написання заяви про призначення щомісячної адресної допомоги, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", а саме, з 19.04.2017 року;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради виплатити з 19.04.2017р. по 19.01.2018 року, у розмірі 8840 грн., щомісячну адресну допомогу, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має статус внутрішньо переміщеної особи. 19.04.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг". 09 січня 2018 року позивач отримав відмову у призначення вказаної допомоги, яку обґрунтовано тим, що сел. Горького м. Макіївка Донецької області, в якому проживав позивач відсутнє в переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, те переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085.

Позивач вважає відмову протиправною, оскільки сел. Горького Червоногвардійського району адміністративно підпорядковане місту Макіївка Донецької області, яке значиться у вищевказаному переліку, у зв'язку з цим безпосередньо сел. Горького не вказано у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085.

Ухвалою суду від 09.02.2018 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

20.02.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що відповідно до п.2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Вказав, що допомога була призначена ОСОБА_1 на період з 19.04.2017р. по 18.10.2017р. у розмірі 884грн.00коп. щомісячно на підставі рішення комісії від 13.06.2017, протокол № 46. В зв'язку з тим, що повторного звернення за призначенням допомоги від ОСОБА_1 після 18.10.2017 не надходило, провести призначення за період з 19.10.2017 р. по 19.01.2018р. у управління не має підстав та повноважень. Тому, на думку відповідача, вимога ОСОБА_1 провести розрахунок та виплату вищевказаної допомоги за період з 19.10.2017 по 19.01.2018 є неправомірною.

Крім того, відповідач вказав, що допомоги управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської у м. Херсоні ради призначені, але нарахування та виплата центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не проведена із-за відсутності доказів, що сел. Горького входить в перелік населених пунктів, на яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

21 лютого 2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Від відповідача 27 лютого 2018 року надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: ОСОБА_1, відповідно до копії паспорту, наявного в матеріалах справи, з 16.10.1969 р. Червоногвардійським районним відділом Макіївського МУ Управління МВС України в Донецькій області.

Відповідно до довідки № НОМЕР_1 від 10.04.2017 р. позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, зареєстроване місце проживання: вул. Пугачова, б. 3, кв. 12, Макіївка, Червоноградський район, Донецька обл., фактичне місце проживання/перебування - 73008 м. Херсон-8, Бериславське шосе, буд. 10-В, кв. 70.

19 квітня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

09.01.2018 р. позивач отримав відповідь від 05.01.2018 р., відповідно до якої відмовлено у виплаті соціальної допомоги. Відмову обґрунтовано тим, що сел. Горького відсутнє в переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 та повідомлено, що звернення про призначення допомоги повторно розглянуто на комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам 19.12.2017 прийнято рішення про відмову у призначенні допомоги.

Не погоджуючись з даною відмовою позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного: статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 р. № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частинами 2, 3 ст.7 Закону № 1706-VII встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 Закону № 1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505).

Відповідно до п.2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Пунктом 3 Порядку № 505 встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї), для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї); загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень; особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно п.6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Отже, законодавством встановлено, що право на отримання грошової допомоги мають особи, які перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, що перемістилися з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження або які розташовані на лінії зіткнення. При цьому перелік таких населених затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, стало те, що у Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 зазначено м. Макіївка, а сел. Горького у вказаному Переліку відсутнє.

Зважаючи на вказане суд зазначає, що сел. Горького дійсно на час виникнення спірних правовідносин не було зазначено у Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. При цьому, суд звертає увагу, що п. 4.4. Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.07.2014 № 282 "Про затвердження Правил написання українських географічних назв на картах та в інших виданнях" встановлено, що джерелом унормованих назв населених пунктів, районів, районів у містах, сільських та селищних рад є довідник Верховної Ради України "Україна. Адміністративно територіальний устрій" 2012 року видання, а також електронний довідник Верховної Ради України "Україна. Адміністративно-територіальний устрій", який щомісяця оновлюється за офіційними даними (www.rada.gov.ua). У довіднику подані алфавітні покажчики нових і старих найменувань, а також населених пунктів, об'єднаних з іншими населеними пунктами, включених у межі міст та інших населених пунктів або знятих з обліку.

Так, згідно відомостей електронного довідника "Україна. Адміністративно-територіальний устрій", підрозділу 1 "Відомості про райони, міста і селища міського типу Донецької області" розділу 2.5. "Адміністративно-територіальний устрій Донецької області", відомості про міста і селища міського типу: а) міста обласного значення: райони міст, число рад і населених пунктів - місто Макіївка має райони: Гірницький, Кіровський, Совєтський, Центрально-Міський, Червоногвардійський. В Червоногвардійському районі м. Макіївка не має в складі міст, селищ міського типу, сільських населених пунктів. Згідно алфавітного покажчику районів, станом на 01.01.2018. Червоногвардійський район знаходиться тільки в місті Макіївка. Роздруківка з сайту static.rada.gov.ua надається в додатку.

Таким чином, згідно відомостей електронного довідника "Україна. Адміністративно територіальний устрій", розміщеного на офіційному веб-порталі Верховної Ради України, сел. Горького в складі Червоногвардійського району м. Макіївка відсутнє. Отже, сел. Горького не є містом, селищем міського типу, сільським населеним пунктом, є селищем у м. Макіївка та пишеться після міста Макіївка.

При цьому, віднесення сел. Горького саме до м. Макіївка підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме, копією Свідоцтва на право спадщину за законом від 10 березня 1998 р. серії НОМЕР_2, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Також із копії паспорта позивача встановлено, що він виданий Червоногвардійським РВ Макіївського УМВС України в Донецькій області 18 червня 2002 р., місце проживання 16.10.1969 р. ОСОБА_1 зареєстровано: АДРЕСА_2.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що сел. Горького відноситься до м. Макіївка Донецької області, яка відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та є територією, де проводилася антитерористична операція.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в наданні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявою від 19 квітня 2017 року.

При цьому суд зазначає, що з аналізу вищевказаного законодавства встановлено, що грошова допомога призначається з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п. 3 Порядку № 505, для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Таким чином, за заявою позивача відповідач повинен був призначити грошову допомогу строком на 6 місяців, тобто, з 19.04.2017 р. по 19.10.2017 р.

Суд звертає увагу, що позивач не надав доказів звернення до відповідача із заявою при призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 19 жовтня 2017 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги, відповідно до постанови КМУ від 01.10.2014 №505 на підставі її заяви від 19.04.2017р. - неправомірними та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу з моменту написання заяви, а саме, з 19.04.2017 року по 19.10.2017 р.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради виплатити з 19.04.2017р. по 19.01.2018 року, у розмірі 8840 грн., щомісячну адресну допомогу, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" суд зазначає, що не вбачає підстав для її задоволення, оскільки вказане є втручанням в дискреційні повноваження. При цьому, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні вжити заходи щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" з 19.04.2017 р. по 19.10.2017 р.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи викладене, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги, відповідно до постанови КМУ від 01.10.2014 №505 на підставі її заяви від 19.04.2017р.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу, відповідно до постанови КМУ від 01.10.2014 №505, з моменту написання заяви, а саме, з 19.04.2017 року по 19.10.2017 р.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні вжити заходи щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" з 19.04.2017 р. по 19.10.2017 р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 10.3