Справа № 701/1254/17-а
Суддя: Калієвський І. Д.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №701/1254/17-а
Провадження №2-а/701/5/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
за участю секретаря -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора СРПП№3 Маньківського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2017 року позивач звернулася до Маньківського районного суду Черкаської області із адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову АН1 №206907 у справі від 21.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором СРПП№3 Маньківського ВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 21.12.2017 інспектором СРПП№3 Маньківського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову АН1 №206907 у справі про адміністративне правопорушення. Зазначеною постановою ОСОБА_3 було визнано винною у порушенні пункту 9.8 Правил дорожнього руху (ПДР) та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та винесена із порушенням норм процесуального права Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 21.12.2017 року серії АН1 №206907, складеного інспектором СРПП№3 Маньківського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5, вбачається, що 21.12.20117 року о 15 год. 15 хв. на 11км+900М автомобільної дороги М05 Маньківка Іваньки - Буки, громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не увімкнула ближнє світло фар поза межами населеного пункту, чим порушила вимоги п. 9.8 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Проте позивач стверджує, що ближнє світло фар було ввімкнено. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивач вважає, що винесена постанова є незаконною і підлягає до скасування, у зв'язку з чим позивач змушена звернутись з даною позовною заявою до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином та своєчасно повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: дійсно відносно позивача 21.12.2017 інспектором СРПП№3 Маньківського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову АН1 №206907 у справі про адміністративне правопорушення. Зазначеною постановою позивача було визнано винною у порушенні пункту 9.8 Правил дорожнього руху (ПДР) та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Із показів позивача даними нею безпосередньо в судовому засіджанні вбачається, що 21.12.2017 року о 15 год. 15 хв. на 11 км+900 м,. автомобільної дороги М-05, позивач дійсно керував автомобілем НОМЕР_2 і був зупинений відповідачем, яким було повідомлено, що відповідно до п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Позивач пояснила відповідачеві, що ближнє світло фар було ввімкнено, але на час зупинки працювала лише одна фара, а інша не працювала і вона спробувала пояснити відповідачеві, що на момент початку руху всі фари були справні, а несправність фари виникла вже під час руху, але відповідач не врахував її пояснення і виніс оскаржувану постанову про те що вона взагалі рухалася без ввімкнених фар в режимі ближнього світла.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'являвся неодноразово, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що ближнє світло фар було включене, але в силу технічної несправності яка виникла не з вини водія і до початку руху не була помічена, працювала лише одна фара в режимі ближнього світла..

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач рухався без включенного ближнього світла фар, то підстави вважати, що позивач порушив вимог п. 9.8 ПДР України - відсутні.

При цьому, позивач одразу заперечував щодо порушення ним ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як безперечний та безумовний доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскаржувана постанова від 21.12.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати дії інспектора СРПП№3 Маньківського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправними.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АН1 №206907 від 21.12.2017 року інспектора СРПП№3 Маньківського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП СКАСУВАТИ, а справу про адміністративне правопорушення провадженням - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Д.Калієвський