Справа № 281/10/18
Суддя: Нечуй Б. П.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/10/18
Провадження по справі 2-а/281/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Нечуй Б.П.

за участю секретаря Кравчук К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року УПСЗН Богунської РДА звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просили зупинити примусове виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 10.12.2014, що здійснюється на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.12.2017 року у виконавчому провадженні № 55408206, визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.12.2017 у виконавчому провадження № 55408206.

Зазначені вимоги позивача, обґрунтовуються посиланням на те, що УПСЗН Богунської РДА отримало постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа № 281/2309/14-а, виданого 25.06.2015 Лугинським районним судом Житомирської області. Із-за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатись невиконанням судового рішення, оскільки боржник не мав фінансової можливості виконати судове рішення в частині виплати нарахованих сум.

Вважають, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира в судове засідання не з'явився, надіслав до суду відповідну заяву, в якій просив зазначену справу розглянути без участі представника зазначеного УПСЗН.

Представник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене справа розглядається без здійснення фіксування судового засідання .

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Лугинським районним судом Житомирської області у справі № 281/2309/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції в Житомирській області та управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира про визнання дій протиправними та зобовязання проведення перерахунку та виплати коштів, передбачених ч. 1 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 10.12.2014 ухвалено постанову, якою, окрім іншого, зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира провести виплату ОСОБА_2 доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року відповідно до розрахунків наданих Головним управлінням юстиції в Житомирській області.

За цією постановою щодо вказаного зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира 25.06.2015 року було видано виконавчий лист № 281/2309/14-а.

На час розгляду справи, як зазначено самим позивачем в позові, виплати за постановою від 10.12.2014 у справі № 281/2309/14-а не здійснено.

19.12.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55408206 за наведеним вище виконавчим листом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-19 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-19).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-19 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-19 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст. 26 Закону №1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

З наведеного вище слідує, що отримавши заяву від стягувача державний виконавець був зобов'язаний відкрити виконавче провадження.

Відповідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Обов'язковість судових рішень, також, встановлено ст. 14 КАС України.

При розгляді справ суди, в силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» мають застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод в п. 1 ст. 6 встановлює для кожного право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків. Але, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, винесеному у справі "Ромашов проти України", таке право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, звертає увагу Європейський суд з прав людини, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, як надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду". Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював у своїх рішеннях, що відсутність коштів не є виправданням для держав в разі невиконання рішення суду або в разі значних затримок у виконанні такого рішення. (рішення у справах "Абрамов проти України", "Жовнер проти України", "Бурдов проти Росії").

Враховуючи викладене, суд відхиляє позицію позивача щодо виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 10.12.2014 у справі № 281/2309/14-а лише шляхом нарахування коштів без здійснення виплати, як це передбачає сама постанова.

За змістом ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідачем, в даному випадку, доведено правомірність своїх дій й рішень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 229, 241-246, 250-251 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними рішення державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б. П. Нечуй