Справа № 211/2609/17
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/2609/17
Провадження № 2-а/211/22/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2018 року Довгинцівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за відсутністю: позивача ОСОБА_1

відповідача Скороход О.О.

представника третьої особи, розглянувши в м.Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції Скороход Олександра Олексійовича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що постановою по адміністративний справі від 08.06.2017 року, винесеною відповідачем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 121 ч.1 та 122 ч. 2 КУпАП.

Позивач вважає, що він не порушував ПДР, так як відповідач зупинив його за порушення правил користування ременем безпеки. А відсутність доказів, що підтверджують порушення ним правил використання ременем безпеки, змусило відповідача шукати інші підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.Під час складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, він надав відповідачу пояснення, що, по-перше, відсутні докази того, що під час зупинки транспортного засобу він не ввімкнув аварійну сигналізацію, хоча це було перше, ще він зробив після зупинки, та стосовно відсутності бризговика надав пояснення, що зранку повергаючи заднім ходом, притулившись колесами до бардюра, бризговик відірвався. Коли його було зупинено відповідачем, він саме направлявся до станції СТО (як це передбачають Правила дорожнього руху для усунення пошкоджень), через складність конструкції встановлення бризговика самостійно. Він вимагав у відповідача прийняти від нього письмові пояснення під час розгляду справи, стосовно інкримінованих йому порушень. Відповідач проігнорував його вимогу, не надав можливості надати письмові пояснення,відмовив у відкладенні слухання справи для можливості звернутися до адвокату за правовою допомогою, чим суттєво порушив норми ст. 248 КУпАП та Конституції України.Та не погоджується з тим, що відповідач склав постанову за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а не за місцезнаходженням відповідного управління Національної поліції.Тому позивач вважає, що відповідач безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності та просив постанову визнати протиправною і закрити провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції Скороход О.О.звернувся до суду з запереченням, згідно якого просив суд розглядати справу за його відсутності, відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі з наступних підстав.Відповідно до п. 31.4.7 (е) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як:відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики. Відповідно до п. 9.9 (б) ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.Так ним під час патрулювання 08.06.2017 року було помічено транспортний засіб ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по вул. Апостолівській у м. Кривому Розі, водій якого керував транспортним засобом, що мав технічну несправність, а саме відсутність бризковиків, що передбачені конструкцією даного транспортного засобу, а також порушив правила користування зовнішніми світловими сигналами, а саме: після зупинки працівниками поліції не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив вимоги п. 31.4.7 (е) та п. 9.9(6) ПДР України. Після того, як був зупинений вищезазначений автомобіль, він підійшов до автомобіля, представився згідно з п. 3 ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки, попросив пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Також зачитав Позивачу його права, зазначені у ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Під час розгляду справи Позивачу було запропоновано надати письмове пояснення, але останній заявив клопотання про перенесення розгляду справи, яке було відхилено через те, що Позивач нічим не аргументував його. У позивача було запитано, чому він не переконався в технічній справності автомобіля перед тим як сів за кермо, який пояснив: «що я завів та обійшов свій автомобіль, а під машину не заглядував, сів та поїхав», також Позивачу було повідомлено, що він порушив правила користування ременем безпеки, на його транспортному засобі відсутні бризковики та те, що водій у разі зупинки на вимогу працівника поліції повинен зупинитись відповідно до ПДР України та ввімкнути аварійну сигналізацію.За результатами розгляду адміністративної справи ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП. Позивачу було роз'яснено, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, відео з нагрудного відео реєстратора поліцейського та рапортом відповідача.Отже, вважає, що ним винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, якою встановлено загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, а тому вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Представник Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з'явився.

Відповідно до приписів частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.06.2017 року у вищевказаній справі відкрите провадження.

Відповідно до п. 10 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017 року), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (редакція від 07.01.2018 р.).

Судом встановлено, що згідно постанови, серія БР № 455039 від 08.06.2017 року ОСОБА_1 08.06.2017 року о 10 год. 30 хв. на вул. Апостолівській, 7 у м. Кривому Розі керував автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_2, що має технічні несправності, а саме має відсутні бризговики , що передбачені конструкцією , а також порушив правила користування зовнішніми світловими приладами, а саме після зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. п. 31.4.7 (е), 9.9 (б) Правил дорожнього руху України (а.с. 6 - копія постанови).

У своєму позові позивач не погоджується з тим, що він порушив ПДР.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, вона повинна містити інформацію про місце вчинення адміністративного правопорушення та докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушенняпостанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 159 ч. 4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 31.4.7 (е) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам -відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Відповідно до частини 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 9.9 (б) ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідачем судові було надано диск з відео зйомкою вказаних порушень, який був переглянутий судом, з відео запису чітко видно, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.4.7(е) та п. 9.9 (б) ПДР, а саме керував технічно-несправним автомобілем, на якому були відсутні бризговики, а також при зупиненні працівниками поліції водій ОСОБА_1 не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, як того вимагають ПДР.

Тому суд вважає, що постанова відповідачем винесена на законних підставах, судом не встановлено порушень при винесені постанови. Позивач відповідно до запису в постанові був ознайомлений з правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та на запитання інспектора щодо надання письмових пояснень по справі позивач відповів відмовою.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справа щодо відповідача розглянута відповідно до вказаної норми за місцем вчинення правопорушення.

Посилання позивача на те, що відповідач порушив вимоги частини 1 ст.276 КУпАП в розумінні рішення Конституційного Суду України у справі № 1-11/2015 від 26.05.2015р. є безпідставним, так як відповідно до цього рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 Конституційний Суд України зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення, зазначені в ст. 258 КУпАП, застосовується скорочене провадження, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Після винесення Конституційним Судом України рішення № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року № 596-VIII було доповнено ст. 258 КУпАП вищезазначеною частиною другою, що має наслідком застосування скороченого провадження у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Скорочене провадження не передбачає можливості відкладення винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд вважає, що постанова винесена інспектором законно, без порушень, а позивач звернувся до суду з позовом з метою уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст.19,20,77, 159, 160, 244-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в адміністративний апеляційний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко