Справа № 804/20/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року Справа № 804/20/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Дочірнього підприємства Нікопольське спеціалізоване управління товариство з обмеженою відповідальністю «Техноніколь-славутич» про стягнення заборгованості у сумі 3667,92 грн., -
02.01.2018 року Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дочірнього підприємства Нікопольське спеціалізоване управління товариство з обмеженою відповідальністю «Техноніколь-славутич», в якій просить:
- стягнути з Дочірнього підприємства Нікопольське спеціалізоване управління товариство з обмеженою відповідальністю «Техноніколь-славутич» на користь Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області заборгованість щодо покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах за списком № 2 за листопад 2017 року на суму 3667,92 грн. (три тисячі шістсот шістдесят сім гривень дев'яносто дві копійки).
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства щодо сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2 за листопад 2017 року. Тому, на момент звернення до суду із цим позовом за Дочірнім підприємством Нікопольське спеціалізоване управління товариство з обмеженою відповідальністю «Техноніколь-славутич» рахується заборгованість у загальному розмірі 3667,92 грн., яка залишається несплаченою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву. Копія ухвали отримана сторонами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та поштовим конвертом, який повернувся на адресу суду. Відповідач не надіслав суду відзив на позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підготував та направив на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (список № 2) за листопад 2017 року на суму 3212,56 грн.
Зазначені розрахунки відповідачем не оскаржені та є узгодженими. Станом на дату розгляду справи в добровільному порядку відповідач не сплатив вищевказану суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (список №2) за листопад 2017 року, тому утворилась заборгованість у розмірі 3212,56 грн.
Також, позивач надав довідку за підписом головного спеціаліста фінансово-економічного відділу Малої Т.В., наступного змісту: фінансово-економічний відділ повідомляє, що згідно ЗУ від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» по ДП НСУ ТОВ «Техноніколь-Славутич» код 01415223 сума відшкодування пільгових пенсій за жовтень збільшилась на СП 2: 455,36 грн. Таким чином суму за листопад збільшено по СП 2 на: 455,36 грн.. І тепер становить по СП 2: 3241,80 грн.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що положеннями частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
На момент набрання чинності Законом № 1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII, було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР).
03 жовтня 2017 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII яким внесено зміни п. 2 Розділу XV Прикінцевих положень Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та до пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року.
Так, згідно з п. 2 Розділу XV Прикінцевих положень Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 2148) покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;
- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України ) та відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.
У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року (в редакції Закону №2148), фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені в якості об'єкта оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України.
В свою чергу, в розумінні пунктів 1 і 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є:
1) суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;
2) філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.
Ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100% від об'єкта оподаткування (абз. 3 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року).
Отже, ті пенсії на пільгових умовах, які призначались відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XI від 05.11.1991 року, до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017 року, після набрання ним чинності призначаються відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року.
Однак, як в одному, так і в іншому випадку, фактичні витрати на виплату і доставку таких пенсій, у відповідності до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року (в редакції Закону № 2148), визначені в якості об'єкта оподаткування для суб'єктів підприємницької діяльності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян, інших юридичних осіб (їх філій), а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (крім тих, що віднесені до четвертої групи платників єдиного податку).
При цьому, імперативною нормою пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, призначених на пільгових умовах, за раніше діючим порядком.
Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, було врегульовано главою 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, яка з урахуванням змін і доповнень діє і на даний час (далі - Інструкція № 21-1).
Згідно із пунктом 6.1 частини 6 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції № 21-1).
Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції № 21-1).
Згідно пункту 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
А відтак, в силу п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 2148) на відповідача покладено обов'язок здійснювати відшкодування органам Пенсійного фонду України шляхом покриття фактичних витрат та виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Як встановлено судом, позивачем відповідно до п. 6.7 Інструкції, направлено відповідачу розрахунки суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в якому вказано суму фактичних витрат на виплату пенсій, яка підлягає відшкодуванню щомісяця з листопада 2017 року у розмірі 3212,56 грн.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем здійснено доставку та виплату пільгових пенсій у листопаді 2017 року у розмірі 3212,56 грн., яка відповідачем погашена не була. Разом з цим, доказів сплати відповідачем вищевказаної суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах за листопад 2017 року у розмірі 3212,56 грн. станом на дату розгляду справи у встановленому чинним законодавством порядку та строки до суду не надано.
Таким чином, судом встановлено, що станом на дату розгляду справи, відповідач має заборгованість перед Нікопольським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список №2) за листопад 2017 року у сумі 3212,56 грн., а отже, за відсутності добровільного виконання відповідачем покладених пенсійним законодавством обов'язків, вказана сума відшкодування витрат органу ПФУ підлягає стягненню за рішенням суду.
При цьому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 3667,92 грн.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази щодо наявності у відповідача за листопад 2017 року заборгованості на суму 455,36 грн. Лише міститься довідка за підписом головного спеціаліста фінансово-економічного відділу Малої Т.В., якою фінансово-економічний відділ повідомляє, що згідно ЗУ від 03.10.2017 року № 2148-VIII «про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» по ДП НСУ ТОВ «Техноніколь-Славутич» код 01415223 сума відшкодування пільгових пенсій за жовтень збільшилась на СП 2: 455,36 грн. Таким чином суму за листопад збільшено по СП 2 на: 455,36 грн.. І тепер становить по СП 2: 3241,80 грн. Проте суд не може вважати зазначену довідку належним доказом понесених фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оскільки з зазначеної довідки неможливо встановити чи дійсно направлялись відповідачу розрахунки на суму 455,36 грн., а також кому саме із пенсіонерів була підвищена пенсія. Позовна заява також не містить жодного обґрунтування зазначеної суми заборгованості.
Натомість, всі наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що за листопад 2017 року відповідач повинен відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 у розмірі 3212,56 грн.
Оскільки відповідно до п. 6.7 Інструкції в термін до 25-го числа відповідач щомісячно повинен відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно наданих розрахунків, враховуючи, що сума відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах становить 3212,56 грн. і підтверджується належними розрахунками, суд доходить висновку, що заборгованість відповідача, яку необхідно стягнути за листопад 2017 року складає 3212,56 грн.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області підлягають частковому задоволенню.
Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач станом на час звернення до суду з даним позовом був звільнений від їх сплати в установленому порядку, а статтею 139 КАС України не передбачено їх стягнення в цьому випадку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 78, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Дочірнього підприємства Нікопольське спеціалізоване управління товариство з обмеженою відповідальністю «Техноніколь-славутич» про стягнення заборгованості в сумі 3667,92 грн. - задовольнити частково.
В іншій частині - відмовити.
Копію рішення суду направити сторонам.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський