Справа № 216/4832/17
Суддя: Онопченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/4832/17
Провадження № 2-а/216/94/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДОП сектору превенції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Пархоменка Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах позивача ОСОБА_1, в якому просить визнати винесену постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі БР №550020 від 21 вересня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 128 КУпАП незаконною, протиправною та скасувати. Вимоги позовної заяви обгрунтовані тим, що при складанні вищевказаною постанови, ОСОБА_1 з матеріалами справи не ознайомлено, пояснень від нього не відібрали, його заперечення щодо правопорушення та докази, які він хотів надати на спростування інкримінованого йому діяння відповідачем до уваги не приймались.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та просили долучити до матеріалів справи докази, а саме: 1) витяг з наказу №77/к від 02.08.2017 року про те, що в період часу з 14.08.2017 року до 23.08.2017 року включно, він знаходився у оплачуваній щорічній відпустці, 2) копію посадової інструкції, згідно з якою до обов'язків позивача, як до заступника директора ПАТ «Північтранс» не входять обов'язки допуску до експлуатації транспортних засобів, 3) копію постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2017 року, яка набрала законної сили 12.12.2017 року, відповідно до змісту якої вбачається, що постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 скасовано. Надані суду документи свідчать що постанова БР №550020 від 21 вересня 2017 року не підтверджена жодним допустимим доказом і відповідно не має жодних обґрунтованих даних щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 128 КУпАП.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши позивача та його представника, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що інспектором ДОП сектору превенції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Пархоменком А.М. 21.09.2017 року винесено постанову серії БР №550020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.128 КУпАП, а саме 07 вересня 2017 року об 11 годині 40 хвилин повторно, посадова особа, заступник директора ПАТ «Північтранс» ОСОБА_1, будучі відповідальним за стан шляхової та квитково-облікової документації випустив на лінію транспортний засіб Мерседес Бенц, р.н. НОМЕР_1, який дообладнано для перевезення пасажирів за відсутністю протоколу контрольних випробувань, передбачених п. 32 правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ № 176 від 18.02.1997 та п. 2.34 ЗУ «Про дорожній рух».

У своєму позові позивач не погоджується з тим, що він порушив ЗУ «Про дорожній рух» у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи.

Крім того, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв'язку з чим, суду відповідач на виконання вимог ст. ст. 7, 245, 251 КУпАП, був зобов'язаний зібрати докази на підтвердження тих обставин, що позивач випустив на лінію транспортний засіб Мерседес Бенц, р.н. НОМЕР_1, який було дообладнано для перевезення пасажирів за відсутністю протоколу контрольних випробувань, оскільки саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, так як постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.

Крім того, суд приходить до висновку, що відповідач не надав доказів, які підтверджують, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 128 КУпАП, що передбачає повторне, протягом року, вчинення аналогічного правопорушення.

Зокрема, з наданої копії постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року, яка набрала законної сили 12 грудня 2017 року та відповідно до якої скасовано постанову серії ДР № 037981 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 08.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 128 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп.

Таким чином, з наданих до суду матеріалів, не вбачається повторність вчинення аналогічного адміністративного правопорушення на протязі року з дня застосування адміністративного стягнення за попереднє адміністративне правопорушення за аналогічною статтею КУпАП, тому суд вважає, що докази наявні у матеріалах справи не можуть бути підставою для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем не доведено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке йому інкримінується, та не надано прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини та, беручи до уваги, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно ч.5 ст.139 КАС України, судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, ст.ст.251, 254, 280 КУпАП, ст.ст. 32, 139, 242, 243, 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ДОП сектору превенції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Пархоменка Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №550020 від 21 вересня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 зач. 2 ст. 128 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі складено 15 лютого 2018 року.

Суддя Ю.В. Онопченко