Справа № 1513/3513/12
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1513/3513/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

представника відповідача Остапчкук В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія

справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4

до

Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації

про

зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, який є опікуном ОСОБА_4 і діє у її інтересах, звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово змінював, уточнював та доповнював позовні вимоги.

Відповідно до останніх уточнень ОСОБА_1 просить суд зобов'язати Департамент охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації (правонаступника Головного управління праці та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації) з 01.03.2007 року поновити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда першої групи А, на обліку на безоплатне отримання автомобіля.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 пояснили наступне.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інваліда першої групи А з дитинства. На підставі довідки міністерства охорони здоров'я № 660 від 17.05.1995 року ОСОБА_4 перебувала на черзі у Головному управлінні праці та соціального захисту населення для забезпечення автомобілем з правом передачі керування члену сім'ї. Після 03.01.2007 року, більш точна дата не відома, ОСОБА_4 знято з черги на отримання автомобіля. ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з вимогою повідомити коли та на підставі якого рішення ОСОБА_4 знято з черги, однак отримував формальні відписки, які не містили відповідей на поставлені питання.

На підставі викладеного позивач та його представник просять суд поновити ОСОБА_4 у черзі на отримання автомобіля з останньої відомої дати її перебування на обліку, тобто з 03.01.2007 року.

ОСОБА_3, яка є представником Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації позов не визнала та пояснила наступне.

Дійсно з 1995 року на обліку у Головному управлінні праці та соціального захисту населення для безоплатного забезпечення автомобілем перебувала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом першої групи з дитинства. Відповідно до вимог чинного законодавства після досягнення повноліття, особи які перебувають на обліку для отримання автомобіля повинні повторно пройти огляд транспортної облМСЕК. У зв'язку з цим, за деякий час до досягнення ОСОБА_4 повноліття, працівники УСЗН Кілійської РДА намагались з'ясувати її місцезнаходження та повідомити членів її родини про необхідність повторного проходження огляд транспортної облМСЕК. Однак, за наявною в УСЗН Кілійської РДА адресою, а саме: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 та члени її родини були відсутні. Оскільки після досягнення повноліття ОСОБА_4 у відповідності до вимог діючого законодавства не пройшла повторний огляд у транспортній облМСЕК, її було виключено з обліку на безоплатне отримання автомобіля. При цьому, хто саме та якою датою приймав рішення про виключення ОСОБА_4 з обліку представнику відповідача не відомо.

На підставі викладеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 13.10.2009 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, безстроково отримує пенсію по інвалідності 1 групи з дитинства /а.с. 6/.

Відповідно до довідки Міністерства охорони здоровґя № 660 від 17.05.1995 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є дитиною інвалідом, має право на отримання автомобіля з правом передачі керування члену сім'ї /а.с. 7/.

У відповіді начальника Головного управління праці та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації № Г-5524 від 21.11.2012 року зазначено, що ОСОБА_4, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до висновку облМСЕК від 17.05.1995 року перебувала на черзі у Головному управлінні праці та соціального захисту населення для забезпечення автомобілем з правом передачі керування члену сім'ї. Оскільки після досягнення повноліття ОСОБА_4 повторний огляд транспортної облМСЕК не пройшла та за вищевказаною адресою не мешкала - її було знято з черги на отримання автомобіля /а.с. 30/.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію України як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо). З наведеного вище вбачається, що людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Згідно з п. 24-1 "Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року (далі по тексту-Порядок), інваліди підлягають повторному огляду в облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) у разі зміни модифікації автомобіля з ручним керуванням, а діти-інваліди - у разі досягнення 18-річного віку.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд приходить до висновку, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 було знято з черги на безоплатне отримання автомобіля лише після досягнення нею 18-ти річного віку та не проходження повторного огляду транспортної облМСЕК.

За таких обставин, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5-14, 20, 72, 77, 90, 124, 126, 139, 205, 229, 241-246, 250, 295, 297 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Зобов'язати Департамент охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації з 01.03.2007 року поновити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда першої групи А, на обліку на безоплатне отримання автомобіля.

Постанова суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан