Справа № 2-а-10597/11
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шестак О.І.

01 березня 2018 р. м. ХарківСправа № 2-а-10597/11
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 р. (повний текст постанови складено 07.12.17 р.) по справі № 2-а-10597/11

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , третя особа - Головне управління Національної поліції в Харківській області -

про визнання дій незаконними і неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати дії відповідача незаконними та неправомірними;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 28.12.1998 р. по 01.06.2011 р. відповідно до нового розміру пенсії, за наданими розрахунками і діючим законодавством;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області несплачену пенсію за період з 28.12.1998 р. по 01.06.2011 р. у сумі 4574306, 50 грн.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.01.2012 р. адміністративний позов задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії за вислугою років з 01.01.2011 р. по 01.06.2011 р. враховуючи всі надбавки.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2012 року скасовано, з прийняттям нового судового рішення про залишення без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду позовної заяви ОСОБА_1 в частині позовних вимог, які стосуються періоду з 28.12.1998 року по 07.02.2011 року, та про відмову в задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 23.12.2015 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.01.2012р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013р. у справі скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Вищий адміністративний суд, скасовуючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, в своїй ухвалі від 23.12.2015 р. вказав, що в порушення вимог процесуального закону, суди попередніх інстанцій належним чином не перевірили правильність призначення та перерахунку пенсії позивачу з врахуванням усіх передбачених чинним законодавством додаткових видів грошового забезпечення, а також в разі необхідності не вирішили питання залучення до участі у справі структурного підрозділу МВС України, де проходив службу позивач, і який уповноважений видавати довідки про додаткові види грошового забезпечення. В свою чергу, висновки апеляційного суду щодо законності призначення та перерахунку пенсії позивачу ґрунтуються лише на відсутності у відповідача відповідної довідки ГУ МВС України у Харківській області про види та розмір грошового забезпечення.

Разом з тим, Вищий адміністративний суд України погодився з висновками суду апеляційної інстанції в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 28.12.1998р. по 07.02.2011р. та визнав їх такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Частиною 5 ст. 353 КАС України передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.11.2016 р. у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.02.2017 р. залучено в якості третьої особи - Головне управління Національної поліції в Харківській області.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 р. адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не перевірив правильність призначення та перерахунку пенсії позивачу з урахуванням усіх передбачених чинним законодавством додаткових видів грошового забезпечення.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - залишити без змін.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - залишити без змін.

У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 01.03.2017 р., позивач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином. До суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позивача та представника відповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 відповідно до наказу УМВС України в Харківській області від 28.12.1998 р. №180 о/с звільнений з посади старшого слідчого Липецького відділу міліції Управління в запас Збройних сил за ст. 64 п. "А" (за віком) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні - 27 років 04 місяця 21 день, у пільговому обчисленні - не має (т.1 а.с. 83).

З 28.12.1998 р. ОСОБА_1 одержує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яка призначена з урахуванням посадового окладу -95,00 грн., окладу за військове звання -68,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 65,20 грн., служба на посадах слідчих понад 3 роки -10% - 16,30 грн., основний розмір пенсії 71% грошового забезпечення -173,60 грн., підвищення до пенсії на непрацездатну дитину віком до 18 років - 33,24 грн., а всього - 206,84 грн.

З 01.01.2007 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області.

Як убачається із листа ГУ ПФУ в Харківській області №18546 від 27.11.2012 р. ОСОБА_1 перерахунок пенсії у зв'язку із зміною розмірів грошового забезпечення протягом 2010-2011 років не проводився (т.1 а.с. 147).

Вважаючи вищевказані дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки перерахування відповідачем пенсії позивачу без надання останнім відповідних довідок неможливе, так само як і самостійне їх витребування Пенсійним фондом України, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (надалі - Закон №2262-ХІІ), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом ОСОБА_3 України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Як убачається із наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 13 лютого 2008 року №45 ( далі - Порядок), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом ОСОБА_3 України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, вказаним Порядком визначено лише один орган - Кабінет ОСОБА_3 України, рішення якого про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, є належною підставою для перерахунку пенсій.

Пунктами 2, 3 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету ОСОБА_3 України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Таким чином, зазначеним Порядком встановлена наступна послідовність дій: Міністерство повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету ОСОБА_3 України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповід6ні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Водночас, як встановлено судом, у 2011 році, відповідач не отримував від УМВС України в Харківській області повідомлень про підстави проведення перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 7 листопада 2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 5 постанови Кабінету ОСОБА_3 України № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу" передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою у відповідних випадках.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), для перерахунку пенсії не враховуються.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 р. документи для призначення та проведення перерахунку подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами силових структур.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що Порядками №45 та №3-1 встановлюється певна послідовність дій при проведенні перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262- ХІІ, яка включає видачу відповідним державним органом, з якого особа була звільнена зі служби довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії такої особи.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, органи Пенсійного фонду України самостійно не визначають розмір грошового забезпечення, а лише призначають та перераховують пенсії пенсіонерам на підставі документів у передбаченому законодавством порядку.

Дана правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 25.11.2014 р. у справі №21-322а14.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відповідно до постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 07.11.2007 р. №1294, на підставі довідки № 100/22367, виданої УФЗтаБО ГУМВСУ в Харківській області, позивачу з 01.01.2008 року проведено перерахунок пенсії, з урахуванням: посадового окладу 850 грн., окладу за спец. званням 125 грн., надбавки за вислугу років 390 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань 723,45 грн.(53%), премії 208,85 грн. (10%) (т.1 а.с. 148).

Із матеріалів справи вбачається, що органами Пенсійного фонду України проводився перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 11.03.2009 року №198 з 01.01.2009 р., з 01.04.2009 р., з 01.07.2009 р., з 01.10. 2009 р. ( т.1 а.с.93-95).

Крім того, колегія суддів зауважує, що перерахунку пенсії передує подання пенсіонером додаткових документів з відповідною заявою, які дають право на подальше підвищення пенсії. При цьому, будь - які заяви або звернення про перерахунок пенсії разом з додатковими документами, що дають право на підвищення до пенсії, позивачем до органу Пенсійного фонду України не подавалися, у зв'язку із чим відсутні підстави для перерахунку пенсії.

Проте, під час розгляду справи встановлено, що у 2011 році позивач не звертався до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку його пенсії та не подавав відповідні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а тому у відповідача були відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача.

Крім того, матеріали пенсійної справи не містять, а позивачем не надано до суду відомостей про наявність у нього будь-яких винагород. Зазначених відомостей також не містить послужний список позивача, долучений до матеріалів справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання Пенсійного органу здійснити виплату пенсії.

Також, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області несплаченої пенсії за період з 28.12.1998р. по 01.06.2011 р. в сумі 4574306,50 грн., яка є похідною від позовних вимог про визнання дій відповідача незаконними та неправомірними.

Крім того, колегія суддів зауважує, що при первинному розгляді справи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання вчинити певні дії за період з 28.12.1998 р. по 07.02.2011 р. залишено без розгляду та зазначений висновок судом касаційної інстанції визнаний таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Що стосується посилання апелянта на неправомірну відмову суду першої інстанції у здійсненні судочинства російською мовою, колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

За приписами ч.4 ст. 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Між тим, позивач не заявляв до суду клопотання про залучення до участі у справі перекладача, а всі заяви до суду позивачем надавались державною мовою.

За таких обставин, права позивача на використання в судовому процесі рідної мови або мови, якої він володіє, не порушені.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дав ґрунтовний аналіз нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, що об'єктивно виклав в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Також судом апеляційної інстанції критично оцінюються інші доводи апелянта, які стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_3 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 по справі № 2-а-10597/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду .

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 05.03.2018 р.