Справа № 821/20/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/20/18
15 год. 35 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника відповідача - Салій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа - Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Олешківської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Олешківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області в якому просить визнати протиправною бездіяльність Олешківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо невиплати позивачу пенсії з квітня 2017р. та зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії, а також виплатити заборгованість за період, починаючи з квітня 2017р.

Ухвалою від 05.01.2018р. відкрите спрощене провадження у справі.

Ухвалою від 06.02.2018р. замінено відповідача Олешківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області () на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України Херсонської області (адреса вул. 28 Армії. 6 м. Херсон. 73005 ) (далі-відповідач).

Ухвалою від 07.02.2018р. продовжено розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін, залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог Комісію з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та вирішення питань, пов'язаних із призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, наданням субсидій, пільг населенню у виняткових випадках Олешківської райдержадміністрації, витребувано у третьої особи додаткові докази по справі, розгляд справи призначений на 28 лютого 20118р.

У судове засідання 28.02.2018р. позивач та третя особа не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку у судове засідання позивача та клопотання, зазначене у позовній заяві про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе розгляну справу на підставі наявних у ній доказів та пояснень представника відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка здобула право на отримання державної пенсії, що підтверджується пенсійним посвідченням №, яке видане Пенсійним фондом України. Раніше вона була зареєстрована та постійно проживала в м. Донецьк Донецької області, де перебувала на обліку у місцевому органі ПФУ та отримувала пенсію. У зв'язку з проведенням АТО та з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, у населеному пункті, де мешкала позивачка, було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення окупованої території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. У зв'язку із цими обставинами позивачка у грудні 2014 року звернулася до Олешківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області із заявою про взяття на облік та нарахування пенсії. Із цього часу позивачці було поновлене пенсійне забезпечення у розмірі 2960 гривень, але починаючи з квітні 2017 року без правових підстав відповідач припинив нарахування пенсії. Посилаючись на норми Конституції України, пенсійного законодавства, позивачка вважає, що припинення виплати їй пенсії є незаконним та порушує її права. Із вказаних підстав просить суд повністю задовольнити позов.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позову із наступних підстав.

За довідкою Управління соціального захисту населення Цюрупинської районної державної адміністрації від 30.03.2016 року № ОСОБА_2 взято на облік як переміщену особу з тимчасово окупованої території (до цього позивачу вже надавалась довідка про взяття на облік переміщеної особи з тимчасово окупованої території 17.11.2014 № ). Згідно протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та вирішення питань, пов'язаних із призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, наданням субсидій, пільг населенню у виняткових випадках (далі - Комісія) встановлено, що "ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.) проживає в АДРЕСА_1. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 23 від 26.01.2017 р. ОСОБА_2 за даною адресою не проживає. Було залишено повідомлення про необхідність з'явитися до управління соціального захисту населення в триденний термін для фізичної ідентифікації як внутрішньо переміщеної особи. Позивач до управління соціального захисту населення не з'явилася. Надіслано рекомендований лист ОСОБА_2 та зроблено запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно листа Департаменту соціального захисту населення Херсонської ОДА за № 283-75//965-8/8 від 20.03.2017 р. була проведена додаткова перевірка місця проживання внутрішньо переміщених осіб. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 93 від 22.03.2017р. ОСОБА_2 була відсутня за вказаною адресою. Залишено повідомлення про необхідність з'явитись до управління соціального захисту населення в триденний термін для фізичної ідентифікації як внутрішньо переміщеної особи. ОСОБА_2 не з'явилась до управління соціального захисту населення". Комісією прийнято рішення припинити соціальні виплати та виплату пенсії з 03.04.2017 внутрішньо переміщенній особі ОСОБА_4 Враховуючи зазначене, управлінням видано Розпорядження № 28 від 05.04.2017 про припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі з 03.04.2017 року.

Спірні правовідносини стосуються поновлення нарахування та виплати позивачці пенсії як внутрішньо переміщеній особі.

Позивач вважає, що припинення виплати їй пенсії є незаконним та порушує її права.

Відповідач вважає, що позивач втратила право на отримання пенсійних виплат як внутрішньо переміщена особа, оскільки не знаходиться за зареєстрованим місцем проживання.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та застосовує такі норми законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 13.01.2001р. є отримувачем пенсії за віком.

У квітні 2014 році на території постійного місця проживання позивачки - м. Донецьк, розпочалася антитерористична операція, яка продовжується по сьогодні (Наказ Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення»).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України (м. Донецьк) до м. Олешки Херсонської області, що підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.03.2016 року № .

Виплата пенсії припинена з 03 квітня 2016 року розпорядженням Олешківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області від 05.04.2017р. № 28, прийнятим на підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, витяг із протоколу № 3 від 03.04.20017р.

Із зазначеного витягу із протоколу вбачається, що підставою для прийняття рішення про припинення соціальних виплат та виплати пенсії позивачці стало встановлення, що ОСОБА_2 не проживає за адресою зареєстрованого місця перебування: м. Олешки, вул. Радянська, 157.

Також у витязі із зазначеного протоколу вказано, що прийнято рішення від 03.04.2017р. про скасування довідки № від 30.03.2016р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2

Не погодившись із припиненням виплати пенсії за віком позивач звернулась до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 4 Закону № 1058 встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058 визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Таким чином, правовим актом, яким, зокрема, визначено підстави припинення пенсійних виплат, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058, можуть застосовуватися за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Статтею 49 Закону № 1058 визначено підстави припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною першої цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) у разі смерті пенсіонера;

3) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

4) в інших випадках, передбачених законом.

Вказаний перелік є виключним.

З аналізу зазначених норм Закону № 1058 слідує, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону № 1058.

Отже, спеціальним Законом не передбачено можливості припинення виплати пенсії у випадку скасування дії довідки про взяття особи на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Оскільки виплата пенсії позивачу припинена не з підстав, передбачених Законом № 1058, суд дійшов висновку про неправомірність таких дій відповідача.

Посилання відповідача на постанову КМУ від 08.06.2016 № 365 є безпідставним, оскільки остання є підзаконним нормативно-правовим актом, у зв'язку з чим при вирішенні спірних правовідносин слід керуватися правовим актом, який має вищу юридичну силу, в даному випадку Законом № 1058.

Суд зауважує, що при застосуванні норм права, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу або положення відповідного міжнародного договору України (ч. 3 ст. 7 КАС України).

Крім того слід зазначити, що припинення виплати позивачу пенсії у зв'язку з скасуванням довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення суперечить принципам, які закріплені в Конституції України та підставам, наведеним в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Держава, відповідно до конституційних принципів, зобов'язана гарантувати право громадянина на одержання призначеної йому пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія.

Таким чином, зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, у тому числі отримання пенсії.

Отже, встановивши обставини справи, які свідчать про те, що єдиною підставою для припинення виплати пенсії позивачу стало скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, суд дійшов висновку, що у спірному випадку встановлено факт порушення відповідачем конституційного права позивача на соціальний захист.

Крім цього необхідно відмітити наступне.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

В даному випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для неї, на відміну від інших громадян України, певні перешкоди в отриманні її пенсії, яка призначена у зв'язку з трудовою діяльністю, та потребує від пенсіонера здійснення додаткових дій, не передбачених Законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема, ідентифікація особи, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду без прийняття відповідного рішення тощо.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушуваластаттю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбаченихзакономі загальними принципами міжнародного права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях відповідача містяться ознаки дискримінації відносно позивача, як внутрішньо переміщеної особи, та відсутність єдиного підходу до виплати пенсій громадянам України згідно діючого законодавства.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд зазначає, що відповідачем прийнято неправомірно рішення про припинення виплати пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.11.2017р. у справі К/800/36238/17.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (стаття 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень в розумінні вищенаведених конституційних принципів.

В межах спірних правовідносин негативні правові наслідки для позивача створює саме розпорядження відповідача про припинення виплати пенсії позивачу, а не дії або бездіяльність відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про припинення виплати пенсії ОСОБА_2; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 та виплатити заборгованість за період, починаючи з квітня 2017р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті (п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України).

Враховуючи зазначене суд вважає за необхідне звернути рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним розпорядження Олешківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №28 від 05.04.2017р.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 та виплатити заборгованість за період, починаючи з квітня 2017р.

Звернути рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02 березня 2018 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 10.2.4