Справа № 804/581/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року Справа № 804/581/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить: визнати протиправною відмову Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у зарахуванні до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на Дніпродзержинському заводі залізобетонних виробів з 03.01.1983 року по 08.10.1991 року на посаді машиніста бульдозера, що дає право на пенсію по списку № 2 та зобов'язати відповідача зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
23.01.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження.
14.02.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було замінено відповідача його правонаступником, а саме: Царичанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
В обґрунтування своїх вимог позивач, зазначив, що звернувся до відповідача із заявою та всіма необхідними документами про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, проте відповідачем було надано відмову, у зв'язку з тим що не вистачає пільгового стажу, при цьому не зарахувавши пільговий стаж роботи позивача за період роботи з 03.01.1983 року по 08.10.1991 року. Позивач вважає вказану відмову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим просив суд позовні вимоги задовольнити.
Представником відповідача, було надано до суду відзив, відповідно до якого проти задоволення позову заперечував та у якому зазначено, що надана відповідачем відмова є обґрунтованою та прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки довідка № 47 від 21.02.2006 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не є підставою для врахування її відомостей для зарахування стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
23.11.2017 року позивач звернувся до Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
04.12.2017 року відповідачем було надано відмову №5778/03/22 від 04.12.2017 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з тим, що пільговий стаж позивача складає менше ніж половину пільгового стажу, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зазначено, що не можливо зарахувати до пільгового стажу період роботи з 03.01.1983 року по 08.10.1991 року, у зв'язку з тим, що надана довідка на підтвердження вказаного стажу не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме не зазначено характер виконуваної роботи та відсутнє посилання на постанову.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Порядком застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому, пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Так, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.
З матеріалів справи вбачається, що відомості трудової книжки позивача свідчать про те, що позивач в період з 03.01.1983 року по 08.10.1991 року працював бульдозеристом 6-го розряду на Дніпродзержинському заводі залізобетонних виробів.
Згідно довідки від 22.02.2016 року №01-8/32 Дніпродзержинський завод залізобетонних виробів є структурним підрозділом ЗАТ «Дніпробуд», яке 21.04.2011 року було перейменовано в ПАТ «Дніпробуд».
Судом встановлено, що на час роботи ОСОБА_1 на Дніпродзержинському заводі залізобетонних виробів бульдозеристом 6-го розряду у період з 03.01.1983 року по 08.10.1991 року діяв список, затверджений постановою ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, в розділі І пункту 1а якого передбачено, що правом на пільгову пенсію за списком №2 користуються машиністи та помічники машиністів бульдозеристів.
Відповідно наданої ПАТ «Дніпробуд» довідки про уточнення особливого характеру роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії №47 від 21.02.2006 року вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Дніпродзержинському заводі залізобетонних виробів в період з 03.01.1983 року по 08.10.1991 року машиністом бульдозера, що надає право на пільгову пенсію по списку № 2.
Враховуючи, що вищевказаною довідкою підтверджено зайнятість позивача протягом повного робочого часу на роботах в шкідливих і важких умовах, суд дійшов висновку, що пенсійний орган, за наявності належним чином оформленої трудової книжки позивача та уточнюючої довідки підприємства про пільговий стаж позивача, не мав правових підстав відмовляти позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Суд зазначає, що відмова відповідача у зарахуванні вищевказаного періоду роботи позивача до його пільгового стажу носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 704,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0.939589966.1 від 16.01.2018 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 704,00 грн. підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправною та скасувати відмову Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області №5778/03/22 від 04.12.2017 року щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи ОСОБА_1 на Дніпродзержинському заводі залізобетонних виробів бульдозеристом 6-го розряду з 03.01.1983 року по 08.10.1991 року.
Присудити здійснені ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704,00 грн. (сімсот чотири гривні), що документально підтверджується квитанцією № 0.0.939589966.1 від 16.01.2018 року за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв