Справа № 760/19979/17
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/437/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку призначеної їй пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідно до закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року та постанови Кабінету міністрів України від 18 січня 2017 року №15 «питання оплати праці працівників державних органів»;

- зобов'язати відповідача провести їй з 25 березня 2017 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, виходячи з нових складових заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади, рангу та стажу державної служби, згідно закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року, постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» у розмірі 82 % від розміру заробітної плати, яка включає в себе: посадовий оклад у розмірі 3 900, 00 гр., надбавку за ранг у розмірі 500, 00 гр., надбавку за вислугу років у розмірі 1 404, 00 гр. і врахованих раніше надбавок та премій, а також матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, індексації заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи зі збереженням індексації пенсійних виплат.

Посилається в позові на те, що з 01 вересня 2006 року одержує пенсію державного службовця, призначену Управлінням Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва.

10 серпня 2017 року вона звернулась д відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з підвищенням оплати праці державних службовців, зокрема були збільшені посадові оклади, надбавки за ранг та вислугу років, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 «Питання оплати праці працівників державних органів».

Листом від 30 серпня 2017 року відповідач відмовив їй у перерахунку та виплаті раніше призначеної пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

У зв'язку з викладеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах визначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Разом з тим, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» у редакції від 10 грудня 2015 року №889-VIII, де в прикінцевих положеннях визнано такими , що втратили чинність: Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Перерахунок пенсії державному службовцю був передбачений ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 1993 року №3723-ЧШШ, який втратив чинність у зв'язку з прийняттям нового Закону.

Вважаючи таку відмову незаконною, просить задовольнити позов.

Оскільки у справі було відкрито скорочене провадження, відповідачем у визначений строк було направлено на адресу суду письмові заперечення, в яких було зазначено, що перерахунок пенсії державним службовцям був передбачений ст. 37-1 закону України «Про державну службу» від 10 грудня 1993 року.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу», в прикінцевих положеннях якого зазначено, що вважати таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 1993 року.

Таким чином, Закон, який передбачав перерахунок пенсії державним службовцям втратив чинність, а тому підстави для проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії відсутні.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши заперечення відповідача, суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач з 01 вересня 2006 року перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 82 % від суми її заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

12 квітня 2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців.

Листом від 30 серпня 2017 року позивачу було відмовлено у перерахунку та виплаті пенсії, у зв'язку з тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

У зв'язку з викладеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах визначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» у редакції від 10 грудня 2015 року №889-VIII, де в прикінцевих положеннях визнано такими , що втратив чинність Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Перерахунок пенсії державному службовцю був передбачений ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 1993 року, який втратив чинність у зв'язку з прийняттям нового Закону.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.37- 1 Закону №3723 (в редакції чинній на момент призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

За приписами ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця був встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року, проте на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії дана постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ N 622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016.

Крім того, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Згідно п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивача за перерахунком втратила чинність стаття 37-1 Закону №3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів.

Виходячи з цього, відповідач у справі, відмовляючи у перерахунку пенсії позивачці, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення вимог позивачки відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а, від 26 грудня 2016 року у справі № 697/1840/16-а, від 27 грудня 2016 року у справі № 697/1845/16-а.

При вирішенні спору судом також враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, правові підстави для задоволення вимог позивачки відсутні.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про державну службу», ст. ст. 2, 72, 73, 74, 77, 78, 242-246, 250, 256, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його (її) проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л. А. Шереметьєва