Справа № 813/26/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №813/26/18

28 лютого 2018 року зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.01.2018 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 місце проживання: АДРЕСА_1, яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації місцезнаходження: 80700, Львівська область, м.Золочів, вул.Пачовського,7, в якому позивач з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18.01.2018, просить суд:

- зобов'язати управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації поновити виплати на ім'я малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з дати звернення до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржене рішення відповідача прийняте, у зв'язку з укладенням позивачем шлюбу з ОСОБА_6, який має у власності нерухоме майно. Позивач зазначає, що ОСОБА_6 не усиновляв її малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому, не є членом їх сім?ї. Тому, на думку позивача, відповідач протиправно припинив виплати на ім'я малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що позивач отримувала щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщена особа на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. 23.05.2017 склад сім?ї позивача та її дітей змінився, у зв'язку з укладенням нею шлюбу з ОСОБА_6, який має у власності нерухоме майно у м.Золочеві. З огляду на наведене, відповідач вважає, що ним правомірно припинено виплату позивачу та її дітям адресної допомоги.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмовому відзиві. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_3 є матір'ю двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 28.07.2004 серії НОМЕР_1, від 22.04.2008 серії НОМЕР_2.

Згідно з довідкою від 02.10.2017 № позивач та її діти є внутрішньо переміщеними особами.

Суд встановив, що в період з 01.10.2016 по 30.09.2017 позивач отримувала щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщена особа.

23.05.2017 позивач уклала шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 23.05.2017 серії НОМЕР_3.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.07.2008 №19519266 ОСОБА_6 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Право власності на вказану квартиру позивач набув на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу ОСОБА_7

17.10.2017 відповідач повідомив позивача, що згідно з рішенням комісії по розгляду заяв та скарг громадян щодо надання населенню пільг, субсидій на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та пічного палива, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям від 06.10.2017 №19, ОСОБА_3 відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. Підставою для прийняття вказаного рішення є наявність у власності житлового приміщення в одного з членів сім?ї, а саме в чоловіка ОСОБА_6

15.11.2017, 16.11.2017 позивач зверталася до відповідача з заявами про відновлення виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщенім особам її дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5

27.11.2017 відповідач повторно повідомив позивача про відмову в призначенні позивачу та її дітям щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг.

Спір між сторонами виник щодо правомірності відмови відповідача в призначенні дітям позивача щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщенім особам.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначається Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 (далі - Порядок).

Згідно з п.2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п.6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Суд встановив, що 23.05.2017 змінився сімейний стан позивача, а саме вона уклала шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 23.05.2017 серії НОМЕР_3.

ОСОБА_6 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.07.2008 №19519266, що визнається сторонами.

Суд зазначає, що факт проживання у вказаній квартирі колишньої дружини ОСОБА_6, як і факт наявності обтяження (іпотеки) вказаного нерухомого майна не впливає на належність вказаної квартири на праві приватної власності ОСОБА_6

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

У п.4 постанови пленуму Верховного Суу України від 15.05.2006 №3 роз'яснено, що "членами сім'ї" є мачуха, вітчим, які проживають однією сім'єю з малолітніми або неповнолітніми пасинком, падчеркою.

Суд встановив, що ОСОБА_6 є вітчимом (чоловіком матері) ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому, є членом їхньої сім?ї.

Таким чином, суд встановив, що член сім?ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власником житлового приміщення, що розташоване в іншому регіоні, ніж тимчасово окупована територія України, а саме у м.Золочеві Львівської області.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу та її дітям в призначенні щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. Тому, відсутні підстави для зобов'язання відповідача поновити виплати на ім'я малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з дати звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 05.03.2018.

Суддя А.Г.Гулик