Справа № 727/233/18
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/233/18
Провадження № 2-а/727/60/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР № 757690 від 14.12.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії АР № 757690 від 14.12.2017 року до відповідача Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_2, посилаючись на те, що 14.12.2017 інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції м. Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення позивача, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вказує, що Правил дорожнього руху України не порушував, зупинку транспортного засобу здійснив більш ніж за 30 метрів від знаку зупинки маршрутних транспортних засобів, а також він показав поліцейському наявні у нього необхідні документи водія, однак повідомив інспектора, що надасть їх йому для повного ознайомлення тільки після того, як останній ознайомить його з доказами його правопорушення, однак поліцейський на це не прореагував та склав на нього протокол.

На основі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР № 757690 від 14.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач підтримав поданий позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній.

Відповідач та представник відповідача до суду не зявились, надавши відзиви на позов, в яких просили провести розгляд справи за їх відсутності та в задоволенні позову відмовити, посилаючись на правомірність винесення оскаржуваної постанови та дій інспектора під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши доводи, викладені у відзивах відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії АР № 757690 від 14.12.2017 року, що була винесена інспектором патрульної поліції ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Як зазначено в постанові, 14.12.2017 року о 13:40 год. в м.Чернівці на вул.Гагаріна, 19, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, чим порушив п.15.10а ПДР, а також при перевірці документів не предявив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.1В та п.2.1А ПДР.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог п.15.10 «а» Правил дорожнього руху України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Відповідно до п. 15.9.«е» ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено, що порушення правил зупинки - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено вимушену зупинку, як припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху; пункт 15.14 Правил дорожнього руху України допускає можливість вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено.

Водночас, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та наданого працівниками поліції відеоматеріалу з записом подій, які мали місце під час оформлення відповідачем адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1, чітко вбачається той факт, що позивач при оформленні працівником поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно нього визнав здійснення ним зупинки транспортного засобу на зупинці громадського транспорту.

При цьому, виходячи з вищевикладеного, пояснення позивача про те, що причиною недозволеної зупинки став той факт, що у нього випав з рук мобільний телефон, на думку суду, не може вважатись вимушеною зупинкою.

Таким чином, суд вважає доведеним факт здійснення позивачем зупинки транспортного засобу у невстановленому для цього місці, а тому в цій частині доводи позивача судом до уваги не беруться.

Також з наданого працівниками поліції відеозапису з нагрудних бодікамер вбачається, що позивач, визнаючи факт зупинки транспортного засобу у забороненому для цього місці, на законну вимогу працівників поліції відмовився предявити їм посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, вимагаючи предявити докази вчинення ним адміністративного правопорушення, що по суті підтвердив сам позивач в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

На підставі ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено корегуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов'язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону. Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Правовий аналіз наведених норм свідчить, про заборону експлуатації на території України транспортного засобу без полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, водій транспортного засобу повинен мати при собі такий поліс та на вимогу працівника поліції пред'явити цей поліс для перевірки. Склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП є формальним, отже вчинення цього проступку вважається закінченим, з моменту не надання водієм такого полісу.

При цьому, як встановлено судом та вбачається з оглянутого судом відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції, інспектор поліції ОСОБА_2 неодноразово пропонував позивачу надати йому посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, на що позивач неодноразово відмовлявся, мотивуючи свою відмову тим, що він відїхав від зупинки громадського транспорту, а тому не повинен нести адміністративну відповідальність.

Зазначені обставини не заперечуються самим позивачем у змісті його позовної заяви.

Таким чином, з матеріалів адміністративної справи та наданого суду працівниками поліції відеозапису з нагрудних бодікамер, вбачається, що дії інспектора поліції ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. За таких умов оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування. Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що має місце вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП. Тому суд приходить до висновку, що інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_2у відповідності до вимог ст.280 КУпАП були зясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його дії вчинені у передбачені законом межах та у спосіб, а, відтак, і підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №757690 від 14 грудня 2017 року, винесеної відносно ОСОБА_1, не встановлено.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

За вказаних вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи не надання позивачем суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірності винесення постанови, відсутності посилань на наявність таких доказів в матеріалах позову, а також надання відповідачем належних доказів на спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог позивача щодо скасування постанови серії АР № 757690 від 14.12.2017року.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 72-78, 241-248, 250, 268, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР № 757690 від 14.12.2017 року - відмовити.

Постанову серії АР № 757690 від 14.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: