Справа № 191/4145/17(2-а/191/169/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2018 рокусправа № 191/4145/17(2-а/191/169/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання Лащенко Р.В., з участю позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року у справі №191/4145/17 (головуючий суддя у 1 інстанції Гречко Ю.В., ухвала прийнята 21 листопада 2017 року в Синельниківському міськрайонному суді Дніпропетровської області у м.Синельникове) за позовом ОСОБА_2 до Синельниківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання рішень відповідача нечинними та стягнення з відповідача коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконними рішеннями,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Синельниківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі відповідач) про визнання рішень відповідача нечинними та стягнення з відповідача коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконними рішеннями.

Позивач просив:

- визнати нечинними розпорядження державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та скасувати: № 44658581 від 26 червня 2017 року на користь ОСОБА_3 у розмірі 1827.00 грн., № 44658397 від 26 червня 2017 року на користь ОСОБА_3 у розмірі 1132.3 грн., № 48412803 від 26 червня 2017 року на користь ОСОБА_4 у розмірі 25532.02 грн., № 48416633 від 26 червня 2017 року на користь ОСОБА_4 у розмірі 3654.00 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду його скарги від 09 жовтня 2017 року на неправомірні рішення та дії державного виконавця;

- визнати нечинними рішення начальника Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та скасувати: постанову про скасування процесуального документу від 05 вересня 2017 року та про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 05 вересня 2017 року;

- визнати нечинними окремі положення розпоряджень державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та внести в них наступні зміни: у розпорядження № 47622163 від 14 серпня 2017 року замість « 3258 грн. 55 коп. на користь ОСОБА_2» внести запис « 42743 грн. 37 коп. на користь ОСОБА_2»; у розпорядженні № 48412803 від 05 вересня 2017 року замість « 138473 грн. 18 коп. на користь ОСОБА_4» внести запис: « 106390 грн. 13 коп. на користь ОСОБА_4»; у розпорядженні № 44658014 від 05 вересня 2017 року замість « 61604 грн. 23 коп. на користь ОСОБА_3» внести запис: « 45906 грн. 91 коп. на користь ОСОБА_5»; у розпорядження № 47622163 від 05 вересня 2017 року замість « 33233 грн. 04 коп. на користь ОСОБА_2» внести запис « 104666 грн. 88 коп. на користь ОСОБА_2»;

- стягнути з Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на його користь недоотримані з вини відповідача під час розподілу коштів між стягувачами 113811.81 грн.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі, з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.109 КАС України, так як заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що його позов з вимогами вирішити публічно-правовий спір та відшкодування шкоди, завданої протиправними рішеннями субєкта владних повноважень повинен бути розглянутий в адміністративному судочинстві.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з адміністративним позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 181 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з адміністративним позовом) було передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Приписами статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що кілька відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження.

При цьому, всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Проте, юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Приписами ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій чинній на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом) визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому оскаржує рішення та бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень прийнятих в порядку цивільного судочинства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що така справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно зясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року у справі №191/4145/17 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 05 березня 2018 року, в повному обсязі постанова виготовлена 06 березня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_6 ОСОБА_1

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_7