Справа № 806/3666/17
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м.Житомир справа № 806/3666/17

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Матвєєва В.К.,

за участю: представників позивача Горбовського О.В., Свінціцької Г.В.,

Омелянчук О.А., Карпенка Я.С.,

представників відповідача ОСОБА_5,ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань праці до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про застосування заходів реагування,

встановив:

Державна служба України з питань праці звернулася до суду з позовом, у якому просить застосувати заходи реагування шляхом анулювання дозволу НОМЕР_2 від 19.01.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної позапланової перевірки додержання суб'єктом господарювання - ФОП ОСОБА_7 - законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, встановлено факт надання в документах, що додаються до заяви про видачу документа дозвільного характеру, недостовірної інформації. Зазначене є підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді анулювання документа дозвільного характеру.

11.01.2018 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 06.02.2018.

06.02.2018 відкладено розгляд справи у зв'язку із витребуванням додаткових доказів у справі на 20.02.2018.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з мотивів, викладених у відзиві (а.с.38-39) та запереченнях (а.с.71-74). Зазначив, що позивачем перевірка фактично не проводилася, первинні документи не оглядалися, матеріали перевірки не узгоджувалися, пояснення з приводу виявлених порушень не відбиралися.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За результатами проведеної експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва фізичної особи-підприємцю ОСОБА_7, Вінницьким експертно-технічним центром складено висновок №05.04.02-347.16 від 05.10.2016 (далі також - висновок експертизи), згідно якого встановлено, що відповідачем додержуються вимоги законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки при виробництві інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів (а.с.8-13).

На підставі заяви №0053 від 05.01.2017 та вказаного висновку, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 надано дозвіл НОМЕР_2 від 19.01.2017 на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: верстату стрічкопильного горизонтального моделі СЛП-6,5, зав. №1616, верстату стрічкопильного горизонтального моделі СЛП-6,5 зав. №1617 та верстату торцювального СДУ-1, зав.№172 (2015 року виготовлення, Україна). Строк дії вказаного дозволу встановлено з 19.01.2017-18.01.2022 (а.с.7).

На виконання наказу Управління Держпраці у Житомирській області "Про проведення позапланової перевірки" № 2390 від 07.12.2017 (а.с.57) та на підставі направлення про проведення інспекційного відвідування № 2180/04 від 07.12.201 (а.с.56), уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області в період з 07.12.2017 по 08.12.2017 проведено перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 щодо додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування.

За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки № 06-03-109/0970 від 08.12.2017, яким встановлено порушення:

1) ст.142 Кодексу законів про працю: трудовий розпорядок не визначений правилами внутрішнього трудового розпорядку (порушення встановлено відносно всіх працівників);

2) ст. 163 Кодексу законів про працю: на роботах з небезпечними умовами праці працівнику не видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту. Картка обліку видачі спецодягу та засобів індивідуального захисту відсутня, не розроблені і не затверджені норми видачі спецодягу (порушення встановлено відносно двох працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_9);

3) ст.169 Кодексу законів про працю: попередній (при прийнятті на роботу) та періодичний медичний огляд працівника не організований за кошти власника або уповноваженого ним органу (порушення встановлено відносно двох працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_9).

Крім того, встановлено, що відсутні будь-які підстави вважати, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на протязі 2016-2017 років перебували в трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7.

Як вказує позивач у позові, виявлені порушення 2,3 та відсутність трудових відносин ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з підприємцем свідчать про недостовірність інформації, відображеної у висновку експертизи №05.04.02-347.16 від 05.10.2016, який був доданий до заяви про видачу дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Тому дозвіл НОМЕР_2 від 19.01.2017, виданий ФОП ОСОБА_7, необхідно анулювати .

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ, зі змінами і доповненнями, (далі -Закон № 2694-XII), державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 2694-ХІІ, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно пп.14 та пп.29 п.4 Положення про територіальні органи Державної служби України з питань праці, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 № 340, Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту;монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань;

- видає у передбачених законодавством випадках дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" визначено правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлено порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів.

Згідно вказаного Закону, анулювання дозволу може бути проведене дозвільним органом що видав дозвільний документ за підстав, визначених у законодавчих актах.

Відповідно до змісту частини 7 ст. 4-1 Закону, дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав: звернення суб'єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру; припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом); припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2)здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

Процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, регулює Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26 жовтня 2011 (далі-Порядок № 1107).

Згідно з абз.1 п.6 зазначеного Порядку № 1107 передбачено, що дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

Приписами пункту 9 Порядку № 1107 передбачено, що для одержання дозволу, який видає територіальний орган Держпраці, роботодавець, виробник або постачальник подає в паперовій формі особисто, через уповноважену ним особу, надсилає поштою або у випадках, передбачених законом, в електронній формі через Єдиний державний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровані з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування, адміністратору заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додається: на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - висновок експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання під час експлуатації заявлених машин, механізмів, устаткування та їх відповідності вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки. Забороняється вимагати для одержання дозволу документи, не передбачені законом.

Досліджуючи правомірність звернення позивача до суду із позовом про анулювання дозволу № 043.17.18 внаслідок виявлення недостовірних даних у висновку експертизи, суд вказує на наступне.

Щодо порушення ст.163 Кодексу законів про працю: на роботах з небезпечними умовами праці працівнику не видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту. Картка обліку видачі спецодягу та засобів індивідуального захисту відсутня, не розроблені і не затверджені норми видачі спецодягу (порушення встановлено відносно двох працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_9).

Позивачем також зазначено, що у розділі 2 висновку експертизи «Перелік наданих на експертизу матеріалів» відображена недостовірна інформація щодо забезпечення працівників спецодягом.

Як видно із висновку експертизи, у даному розділі наявний запис «Довідка про забезпечення працівників спецодягом», який, на думку наглядового органу, не відповідає дійсності (є недостовірним), оскільки фактично працівники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 таким не забезпечені.

Відповідно до ст.163 Кодексу законів про працю, на роботах із шкідливими та небезпечними умовами праці, а також роботах, пов'язаних із забрудненням або здійснюваних у несприятливих температурних умовах, працівникам видаються безплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту.

Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний організувати комплектування та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативних актів про охорону праці.

Пунктом 4.10 Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту від 24.03.2008 N 53, передбачено, що видача працівникам і повернення ними ЗІЗ має обліковуватися в особистій картці обліку спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту, форма якої наведена в додатку 1 до Положення.

Переліком робіт з підвищеною небезпекою, затвердженим Наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 N 15 до таких віднесено обслуговування верстатів по обробці деревини і металів (п.115).

Згідно Державного стандарту професійно-технічної освіти (ДСПТО 7423.2-DD.20.00-2008) код професії "Верстатник деревообробних верстатів" 7423.2.

Нормами безоплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівникам деревообробної промисловості, затвердженими Наказом Держнаглядохоронпраці України від 31.01.2005 N 19 передбачено, що працівники професії код 7423.2 повинні забезпечуватись напівкомбінезоном бавовняним,черевиками шкіряними, рукавицями комбінованими.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено факт забезпечення спеціальним одягом працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_9:

- зведеною відомістю за 2016-2018 "Забезпечення спеціальним одягом" від 01.08.2016, в якій зазначено, що працівники-верстатники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали 01.08.2016 та 10.11.2017 наступний спецодяг: костюм бавовняний, черевики, рукавиці (а.с.41);

- особовою карткою №1 обліку спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв (а.с.42).

З огляду на викладене, порушення відповідачем ст.163 Кодексу законів про працю спростовано.

Також, у розділі 2 висновку експертизи «Перелік наданих на експертизу матеріалів» йдеться про довідку про забезпечення працівників спецодягом без ідентифікації таких працівників, тому висновок про недостовірність інформації у висновку експертизи встановленим порушенням в акті перевірки, є безпідставним.

Щодо порушення ст.169 Кодексу законів про працю: попередній (при прийнятті на роботу) та періодичний медичний огляд працівника не організований за кошти власника або уповноваженого ним органу.

В акті перевірки та позові зазначено, що працівники: ОСОБА_8, який працював на посаді верстатника деревообробних верстатів з 17.08.2016 по 13.09.2016 та ОСОБА_9, який працював на посаді верстатника деревообробних верстатів з 10.11.2017 не проходили попередній, періодичний медичний огляд. ОСОБА_8 не проходив медогляд у період складання висновку експертизи.

З приводу зазначеного порушення, суд зазначає наступне.

Згідно ст.169 Кодексу законів про працю, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Згідно п.1.3 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21.05.2007 N 246 (Порядок № 246), обов'язкові попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року.

Також обов'язковий попередній медичний огляд передбачений для працівника під час прийняття на роботу в разі переведення на іншу важку роботу, роботу із шкідливими чи небезпечними умовами праці (п.2.4 Порядку № 246).

Додатком 5 до пункту 2.6. Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій «Перелік робіт, для виконання яких є обов'язковим попередній (періодичні) медичний огляд працівників» встановлено періодичний медичний огляд 1 раз на 2 роки для працівників, які зайняті роботами на механічному обладнанні (токарних, фрезерних та ін. станках, штампувальних пресах тощо).

З урахуванням викладеного, верстатник ОСОБА_8, який працював на цій посаді з 17.08.2016 по 13.09.2016 підлягав попередньому медичному огляду під час прийняття на роботу 16.08.2017 (згідно даних листа ДФС від 12.12.2017 № 4549/5/06-30-13-01, а.с.51,52) та періодичному 1 раз в 2 роки. Верстатник ОСОБА_9, який працював на цій посаді під час прийняття на роботу/переведення на цю посаду - 10.11.2017.

Позивач вказує, що у розділі 2 висновку експертизи «Перелік наданих на експертизу матеріалів» відображена недостовірна інформація щодо проходження цими особами медоглядів.

В контексті наведеного слід відзначити, що висновок експерта був складений 05.10.2016, а гр.ОСОБА_9 підлягав попередньому медогляду під час прийняття його на роботу/переведення на посаду верстатника - 10.11.2017, тобто пізніше складення висновку, а тому не проходження ним медогляду під час складення висновку є логічним.

ОСОБА_8 пропрацював на посаді менше місяця, внаслідок чого безпідставним є твердження, що він не проходив медогляд у період складання висновку експертизи, оскільки, по-перше, такого обов'язку не встановлено (проходити огляд під час складання висновку експертизи), а по-друге, невеликий термін перебування на цій посаді виключає можливість періодичного проходження медогляду 1 раз в 2 роки.

Крім того, слід відзначити, що у розділі 2 висновку експертизи «Перелік наданих на експертизу матеріалів» присутнє посилання на такі документи як «Медичні довідки оглядів працівників». Ця інформація («Медичні довідки оглядів працівників») є, на думку позивача недостовірною через не проходження медичних оглядів працівниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Проте, у висновку експертизи і не було зазначено про конкретні медичні довідки саме цих працівників, тобто відсутній зв'язок виявленого перевіркою порушення та змістом висновку експертизи.

З огляду на все вказане, факт відображення недостовірності інформації в цій частині під час розгляду справи не підтвердився.

Щодо зазначеного Держпраці порушення в акту перевірки в частині відсутності підстав вважати, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на протязі 2016-2017 років перебували в трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7.

В якості підтвердження своєї позиції, позивач послався на копію листа з ДФС України від 12.12.2017 № 4549/5/06-30-13-01 щодо інформації про найманих працівників ФОП ОСОБА_7 за період з січня 2016 року по 29 грудня 2016 року, наданої згідно даних щомісячної звітності з ЄСВ (а.с.51,52), в якому відсутні особи ОСОБА_10 та ОСОБА_11

З приводу викладеного суд зазначає, що в акті перевірки відсутнє посилання на конкретну норму закону, яка порушена ФОП ОСОБА_7 внаслідок відсутності трудових відносин ОСОБА_10,ОСОБА_11 з відповідачем.

Водночас Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390 встановлено форму акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно якої такий акт повинен містити: реквізити нормативного правової норми та позначення нормативного акту, вимоги яких порушено.

Недотримання позивачем обов'язку зазначати такі дані нівелює право перевіряємої особи як на оскарження та спростування порушень, вказаних в акті перевірки, так і можливості їх перевірки судом.

Отже, позивачем законодавчо не обґрунтовано порушення в частині відсутності трудових відносин громадян з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7.

Додатково слід зазначити, що ОСОБА_10 не був найманим працівником ФОП ОСОБА_7 згідно трудового договору, а надавав послуги з виконання робіт згідно наказ-проекту відповідно до укладеного з відповідачем договору від 22.08.2016, тобто як сторона цивільно-правових відносин (а.с.77). Право укладати такі договори прямо передбачене діючим Цивільним кодексом України. Таким чином, між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були відсутні трудові відносини та наявні договірні.

Що стосується інших порушень, на які вказує позивач у відповіді на відзив та в судовому засіданні, зокрема: виявлення недостовірної інформації, яка вказана в розділі 5 експертного висновку, про призначення відповідальної особи за справний стан та безпечну експлуатацію електрогосподарства енергетика ОСОБА_10; в розділі 2 висновку експертизи «Перелік наданих на експертизу матеріалів» щодо посвідчення ОСОБА_10 про навчання в ТОВ ІК «Алтана», - суд не бере їх до уваги, оскільки вони не були підставою для звернення до суду із цим позовом та не зафіксовані у акті перевірки.

Враховуючи, що судом не встановлено недостовірності інформації, відображеної у висновку експертизи №05.04.02-347.16 від 05.10.2016, за результатами встановлених актом перевірки порушень, підстав для анулювання дозволу НОМЕР_2 від 19.01.2017 не вбачається.

Згідно ч.1, ч.3 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

З урахуванням викладеного та недоведеності позивачем своїх вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову Державної служби України з питань праці (вул. Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) про застосування заходів реагування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

Повне судове рішення складене 02 березня 2018 року