Справа № 826/17851/16
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 березня 2018 року № 826/17851/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДочірнього підприємства «Савсервіс Столиця»
доОфісу великих платників Державної фіскальної служби
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Дочірнє підприємство «Савсервіс Столиця» з позовом до Офісу великих платників Державної фіскальної служби, в якому просить (з урахуванням клопотання про зміну позовних вимог від 12.12.2016):

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників Державної фіскальної служби щодо не вжиття передбачених ст. 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення Дочірньому підприємству «Савсервіс Столиця» надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 176 807,75 грн.;

- зобов'язати Офіс великих платників Державної фіскальної служби підготувати у відповідності до вимог ст. 43 Податкового кодексу України висновок (висновки) про повернення з Державного бюджету України на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ №8110 в Казначействі України (електронне адміністрування податків) МФО 899998, Дочірньому підприємству «Савсервіс Столиця» надмірно сплачених коштів з податку на додану вартість у розмірі 176 807,75 грн. та подати такий висновок (висновки) до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.11.2017 адміністративну справу №826/17851/16 прийнято до провадження суддею Скочок Т.О. та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з огляду на наявну у Дочірнього підприємства «Савсервіс Столиця» переплату з податку на додану вартість, останнім подано відповідачу подано відповідні заяви про повернення останньої у порядку ст. 43 Податкового кодексу України, які, за твердженням представника позивача, не були розглянуті Офісом великих платників Державної фіскальної служби належним чином.

У призначене судове засідання з'явився представник відповідача, який проти задоволення позовних вимог заперечував, проте, письмових заперечень до суду не надав. Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. При цьому, у прохальній частині позовної заяви представником останнього заявлено про розгляд справи за його відсутності. На підставі викладеного судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, яка діяла станом на момент вчинення відповідної процесуальної дії.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Дочірнє підприємство «Савсервіс Столиця» звернулось до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків із заявою від 05.07.2016 за вих. №138 про повернення надмірно сплаченого грошового зобов'язання з податку на подану вартість у розмірі 250 000,00 грн.

Вказану заяву, згідно з відміткою на копії останньої, яка наявна у матеріалах справи, отримано Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників податків 05.07.2016.

Крім того, позивачем подано до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків заяву від 11.08.2016 за вих. №470, яка отримана контролюючим органом 15.08.2016, згідно з відміткою, про повернення переплати з податку на додатну вартість у сумі 800 000,00 грн.

Листом від 21.11.2016 №8504/10/28-10-07-03-10 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби повідомив Дочірнє підприємство «Савсервіс Столиця» про те, що на виконання листа від 05.07.2016 №138 підготовлено висновок №7500-07 на повернення переплати з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 250 000,00 грн. на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ.

На підтвердження викладеного у матеріалах справи міститься копія висновку Офісу великих платників Державної фіскальної служби від 18.11.2016 №7500-07.

На підставі викладеного, позивачем надано через канцелярію суду клопотання про зміну позовних вимог від 12.12.2016, згідно з якою сума позовних вимог позивача повинна бути зменшена на 250 000,00 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неповернення решти помилково сплачених податкових зобов'язань протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп.14.1.39. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом порядку).

У силу пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату;

Пунктом 87.1 ст.87 ПК України визначено, джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту. Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

У той же час, відповідно до пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст.301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Приписами п.43.5 ст.43 ПК України визначено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, з аналізу вищенаведених норм податкового законодавства вбачається, що платники податків наділені правом звертатися до контролюючих органів з заявами про здійснення перерахунку надміру сплачених грошових зобов'язань.

Разом з тим, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час судового розгляду даної справи не надано суду копії висновку про повернення Дочірньому підприємству «Савсервіс Столиця» надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 176 807,75 грн., складеного за результатами розгляду заяв позивача.

Крім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не було подано до суду належних доказів на підтвердження факту наявності у контролюючого органу правових підстав для відмови у складанні висновку про повернення позивачу надмірно сплачених сум податку на додану вартість з державного бюджету.

Таким чином, суд дійшов до висновку про протиправність бездіяльності Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, безпосередньо до якого і звертався позивач та правонаступником якого наразі, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №247 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» та Наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2016 №504, є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, щодо не вжиття передбачених ст. 43 ПК України заходів, спрямованих на повернення Дочірньому підприємству «Савсервіс Столиця» надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 176 807,75 грн.

Водночас, суд звертає увагу, що безпосереднє повернення надміру сплачених податків здійснюється органами казначейства за наявності відповідного висновку контролюючого органу про повернення останніх, відтак, під час розгляду справи судом встановлено факт протиправної бездіяльності контролюючого органу у складенні відповідного висновку про повернення коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає наявність підстав для зобов'язання Офісу великих платників Державної фіскальної служби повторно розглянути заяви Дочірнього підприємства «Савсервіс Столиця» про повернення надмірно сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 176 807,75 грн. у порядку, встановленому ст. 43 ПК України, як належний спосіб захисту прав, свобод, інтересів, обраний, виходячи з положень п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 11.10.2016 №9907 та від 25.11.2016 №11234, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 7 852,11 грн.

При цьому, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2018 за результатами розгляду клопотання представника позивача Дочірньому підприємству «Савсервіс Столиця» повернуто судовий збір у розмірі 3 750,00 грн.

Відтак, присудженню на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 4 102,11 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків щодо не вжиття передбачених ст. 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення Дочірньому підприємству «Савсервіс Столиця» надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 176 807,75 грн.

Зобов'язати Офіс великих платників Державної фіскальної служби повторно розглянути заяви Дочірнього підприємства «Савсервіс Столиця» про повернення надмірно сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 176 807,75 грн. у порядку, встановленому ст. 43 Податкового кодексу України.

Присудити здійснені Дочірнім підприємством «Савсервіс Столиця» (, адреса: 03115, м. Київ, вул. Миколи Краснова, 27) документально підтверджені судові витрати у розмірі 4 102,11 грн. (чотирьох тисяч ста двох грн. 11 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок