Справа № 826/1377/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

07 березня 2018 року м. Київ № 826/1377/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів" про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.01.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5 А, ) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ( 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 р. № .

Підставою для звернення позивача до суду стало оскарження податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі акту перевірки від 20.12.2017 року №27081/26-15-12-13-20.

Спір виник із публічно-правових відносин, у яких Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві є суб'єктом владних повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду.

02.03.2018 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві №34731-17 від 15.02.2018 прийняло рішення про опис майна у податкову заставу, що дає право вимагати останньому примусову реалізацію майна позивача та зупинення видаткових операцій по банківським рахункам, що в свою чергу заблокує можливість для позивача брати участь в іноземному проекті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, подані відповідачем разом із заявою, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Також суд звертає увагу на те, що згідно з п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

З огляду на те, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №34731-17 від 15.02.2018 про опис майна у податкову заставу, яке не є предметом позову і по своїй суті є фактичним зупиненням дії рішення суб'єкта владних повноважень, тож суд приходить до висновку, що відповідач просить суд забезпечити позов, шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві відповідача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, подані відповідачем разом із заявою, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 150, 151, 154, 241-243, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур