Справа № 753/12356/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військового комісара Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату ОСОБА_2 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення № 154/4 від 15.06.2017 р.

Позивач зазначав, що спірною постановою його притягнуто до відповідальності за порушення вимог абзацу 13 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині надання звітності з питань персонального обліку військовозобов`язаних та призовників у встановленому законом порядку. На обґрунтування своїх вимог позивач стверджував, що протокол у справі про адміністративне правопорушення він не отримував. ОСОБА_1 також наголошував на тому, що відповідачем було винесено одразу 5 постанов кожною з яких на нього накладено штраф у розмірі 510 грн. Крім того, спірна постанова не містить відомостей про час, місце та суть адміністративного правопорушення.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. Зокрема, скаржник зазначає, що ведення військового обліку не входить до його посадових обов`язків. ОСОБА_1 також наполягає на тому, що він не може бути двічі притягнутий до відповідальності за одне і те саме порушення.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що комісією Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату проведено перевірку стану обліку військовозобов`язаних та призовників у товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар Роз», керівником якого є ОСОБА_1 .

Результати перевірки оформлено актом від 19 травня 2017 р.

Названим актом, серед іншого, зафіксовано, що повідомлення (у 7-денний строк) прийнятих/звільнених призовників або військовозобов`язаних до військкоматів не надсилаються.

За даними Додатку 1 до акту перевірки у товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар Роз» працює 31 працівник, які не перебувають на військовому обліку за місцем проживання, у тому числі і ОСОБА_3 , 1981 року народження.

01 червня 2017 р. посадовцем Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 210-1 КУпАП, за змістом якого керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар Роз» Василенком О.В., в порушення вимог пункту 37 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, прийнято на роботу ОСОБА_3 , який не перебуває на військовому обліку, чим порушено вимоги абзацу 13 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині надання звітності з питань персонального військового обліку військовозобов`язаних та призовників в установленому законом порядку.

Постановою військового комісара Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату ОСОБА_2 № 154/4 від 15.06.2017 р. на ОСОБА_1 , за порушення вимог пункту 37 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, абзацу 13 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до статті 210-1 КУпАП накладено штраф у розмірі 510 грн.

Абзацом 13 частини 1 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 р. № 3543-XII установлено, що підприємства, установи і організації зобов`язані вести облік військовозобов`язаних, резервістів і призовників із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надавати звітність із цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку.

Згідно пункту 37 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07 грудня 2016 р., з метою ведення персонального обліку призовників і військовозобов`язаних на державні органи, підприємства, установи та організації покладається, зокрема, надсилання у семиденний строк до відповідних районних (міських) військових комісаріатів повідомлень про зміну облікових даних призовників і військовозобов`язаних, прийнятих на роботу (навчання) чи звільнених з роботи (відрахованих з навчального закладу).

Відповідно до статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки під час перевірки обліку військовозобов`язаних та призовників у товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар Роз» було виявлено порушення законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Твердження позивача про те, що спірна постанова не містить відомостей про час, місце та суть адміністративного правопорушення, обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, виражається у порушенні законодавства (формальний склад), і це знайшло своє відображення як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові № 154/4 від 15.06.2017 р.

Помилковим є твердження ОСОБА_1 про те, що його декілька разів притягнуто до відповідальності за одне і те саме порушення.

Дійсно, і з матеріалів справи вбачається, що крім постанови, яка є предметом спору у цій справі, військовим комісаром Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату ОСОБА_2 прийнято постанови № 154/1 від 15.06.2017 р., № 154/2 від 15.06.2017 р., № 154/3 від 15.06.2017 р., № 154/5 від 15.06.2017 р.

Цими постановами позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неподання звітності щодо військовозобов`язаних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Разом з тим, за змістом Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних повідомлення про зміну облікових даних має подаватись щодо кожного військовозобов`язаного працівника окремо, а відтак не можна вважати, що ОСОБА_1 було декілька разів притягнуто до відповідальності за одне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на те, що обов`язки щодо ведення військового обліку покладаються на посадову особу кадрового підрозділу або служби управління персоналом є помилковим.

Відповідно до пункту 4 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, які є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, відповідальність за несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, та неподання відомостей про призовників і військовозобов`язаних несуть керівники та посадові особи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, військових частин, підприємств, установ, організацій та навчальних закладів незалежно від їх підпорядкування та форми власності.

Твердження скаржника про те, що він не отримував копії протоколу про адміністративне правопорушення, колегія суддів знаходить таким, що не відповідає зібраним у справі доказам.

Так із зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від його отримання і цей факт підтверджується поясненнями начальника відділу військового обліку і бронювання солдатів, сержантів запасу Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату ОСОБА_8 .

Не може бути підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення і твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 був прийнятий на роботу до прийняття Урядом України постанови № 921 від 07 грудня 2016 р., оскільки на позивача накладено стягнення не за прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, а за неподання звітності.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 286, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Мацедонська В.Е.