Справа № 815/6847/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6847/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко O.A., розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС, в якій позивач просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/0000119/2 від 08.08.2017 р.;

- Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00841 від 08.08.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 липня 2017 р. між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» та фірмою FRUTOPOLIS S.A. (Греція) був укладений зовнішньо-економічний контракт №341/17, відповідно до умов якого фірма FRUTOPOLIS S.A. зобов'язалася поставляти, а ТОВ «Дунайська імпортна компанія» приймати та оплачувати товар, вказаний у специфікаціях. Відповідно до специфікації №34 від 04.08.2017 р. до контракту та інвойсу №091 від 04.08.2017 р., фірма FRUTOPOLIS S.A. на умовах поставки СРТ поставила ТОВ «Дунайська імпортна компанія» наступний товар: персики свіжі, класу А, у пластикових ящиках - 704 шт., на 8 деревяних піддонах, врожай 2017 р., країна виробництва - Греція, виробник - FRUTOPOLIS S.A., вага «брутто» - 6673 кг., вага «нетто» - 6130 кг., на загальну суму: 2268.10 євро, де 0,37 євро за 1 кг; персики свіжі, класу В, у пластикових ящиках - 88 шт., на деревяних піддонах, врожай 2017 р., країна виробництва - Греція, виробник - FRUTOPOLIS S.A., вага «брутто» - 810 кг., вага «нетто» - 742 кг., на загальну суму: 148,40 євро, де 0,20 євро за 1 кг.; нектарини свіжі, класу В, у пластикових ящиках - 432 шт., на деревяних піддонах, врожай 2017 р., країна виробництва - Греція, виробник - FRUTOPOLIS S.A., вага «брутто» - 4218 кг., вага «нетто» - 3868 кг., на загальну суму: 1276,44 євро, де 0,33 євро за 1 кг. На підставі договору про надання послуг між позивачем та ТОВ «Брокерська Експедиційна Компанія «Атаман-Груп» декларантом ОСОБА_1 з метою митного оформлення товару ТОВ «Дунайська імпортна компанія» для підтвердження його митної вартості до митного поста «Одеса-Порт» Одеської митниці ДФС була подана електронна митна декларація № UA500060/2017/013543, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньоекономічного контракту № 341/17 від 05.07.2017 р. Для підтвердження митної вартості товару декларант надав документи, які підтверджують митну вартість товару: зовнішньоекономічний контракт; специфікація до контракту про постачання товару; інвойс; прайс-листи виробника; пакувальний лист; сертифікат походження товару; митна декларація країни відправлення; документи, які підтверджують транспортні витрати (контракти з перевізниками, рахунок-фактура, автотранспортна накладна, договір-заявка, довідка про транспортні витрати, книжка МДП), тобто усі документи, обумовлені ч.2 ст.53 МК України, які підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять будь-яких розбіжностей. Незважаючи на відсутність розбіжностей в числових значеннях митної вартості товару, позивачем на вимогу митного органу були додатково надані пояснення щодо наданих документів. Однак, 08.08.2017 р. митним органом було ухвалено рішення № UA500060/2017/0000119/2 про коригування митної вартості товарів, де вказано, що надані декларантом документи містять розбіжності та не містять усі відомості, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, у зв'язку з чим митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом. Так, у рішенні відповідач зазначив наступні підстави для коригування митної вартості товару: у інвойсі, контракті та пакувальному листі відсутні дані щодо складової вартості товару, а саме щодо пакування та тари; у експортної декларації не вказаний клас товару та вартість товару; зазначення вартості товару в прайс-листі на умовах FСА, коли по факту товар поставлений за умовами СРТ. Використовуючи базу даних ЄФІС, відповідач встановив, що: рівень митної вартості товару: персики свіжі класу А, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим - 0,55 дол.USD за кг. нетто, ніж заявлено декларантом; рівень митної вартості товару: персики свіжі класу В, митне оформлення яких вже здійснено, є більшім - 0,55 дол.USD за кг. нетто, ніж заявлено декларантом; рівень митної вартості товару: нектарини свіжі класу В, митне оформлення яких вже здійснено, є більшім - 0,55 дол.USD за кг. нетто, ніж заявлено декларантом. У зв'язку з коригуванням митної вартості товарів митний орган також видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00841 від 08.08.2017 р. ТОВ «Дунайська імпортна компанія» було вимушене сплатити митні платежі, встановлені митницею з наданням гарантій для випуску товару у вільний обіг. Після розмитнення товару з метою митного урегулювання ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надало до митниці наступні документі, засвідчені митницею Греції, що також підтверджує контрактну вартість товару, а саме: інвойс, декларацію країни відправлення, платіжні документи, що підтверджують сплату товару, калькуляцію ціни. Але відповідач також не прийняв вищезазначені документи до уваги. TOB «Дунайська імпортна компанія» не погоджується з вищевказаними висновками митного органу та вважає рішення та картку відмови незаконними, прийнятими без достатніх правових підстав та такими, що підлягають скасуванню, оскільки за змістом ст.58 МК України вбачається, що наведені у ній складові митної вартості товарів додаються до (митної вартості) тільки в тому разі якщо вони не включаються до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплати. Враховуючи, що згідно контракту в ціну товару включена вартість упаковки, вимоги митниці щодо їх відокремлення є неправомірними. Крім того, на підтвердження поставки товару у упаковці постачальника, декларантом були здійснені наступні дії: при заповненні графи « 37. Процедура» при розмитненні спірної партії товару декларантом у митної декларації було вказане значення «ZZ00», що позначає що тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару. У наданої до митного оформлення експортної декларації також відсутні відомості щодо зворотної тари, що підтверджується печаткою митниці Греції на цьому документі. Крім того, зворотна тара відрізняється від незворотної за зовнішнім виглядом і якісним характеристиками, що вказується у пакувальному листі постачальника. Так, зворотна тара має вагу від 1 кг. та вище, бо призначена для багаторазового використання. Незворотна ж тара має вагу 0,5 кг. У наданому до митного оформлення пакувальному листі зазначена вага ящиків: 0,5 кг. Щодо не відображення складових даних митної вартості у інвойсі та пакувальному листі позивач зазначає, що правова природа інвойсу - платіжне-розрахунковий документ, де відображається виключно вартість товару, яку визначає постачальник. Пакувальний лист складається з метою підтвердження кількісних та вагових характеристик товару тому там теж не вказується статус тари, але вказана вага ящиків. Крім того, разом зі скаргою відповідачу була надана калькуляція ціни товару від постачальника, де зазначено, що до складової вартості товару входить упаковка товару та тара. Щодо не визначення класу товарі у експортної декларації та вартості товару у позові зазначено, що до митного оформлення, крім контракту на постачання товару та інвойсу були надані наступні документи, які підтверджують контрактну вартість товарів, що постачаються, а саме: специфікація до контракту про постачання товару, прайс-листи виробника та пакувальний лист. В цих документах товари розділені на класи. Але відсутність розділення товарів по класам не є принциповим для підтвердження митної вартості товару у зв'язку з тим, що в Українському класифікаторі товарів ЗЕД (надалі- УКТЗЕД), яким користується митниця при розмитнені товарів, митний код будь якого товару як класу А так і класу В повністю співпадає та визначається тільки по найменуванню. Так, згідно з УКТЗЕД митний код товару «персики» - НОМЕР_1 без виділення класів, «нектарини» - НОМЕР_2 без виділення класів. Розділення на класи потрібно та зручно для визначені та пояснення при розмитнені товару різної ціни на один і той же вид товару. Тобто, великий фрукт коштує дорожчі чим дрібнішого калібру. Крім того, у експортної декларації йде посилання на інвойс за яким був поставлений товар: у графі « 44» вказана цифра - 380/091 де « 380» - це назва документа - інвойс, цифра « 091» - номер інвойсу. В свою чергу у інвойсі № 091 зазначені наступні данні: номер та дата контракту, за яким був поставлений товар, найменування постачальника та покупця товару, найменування товару, вага товару, а також умови постачання товару, згідно Інкотермс 2010, а також розділення товару на класи. Крім того, у декларації країни відправлення, крім інвойсу зазначені інші дані, які підтверджують постачання товару саме за інвойсом № 091 - вага товару (брутто/нетто), загальна вартість товару, найменування постачальника та покупця. Стосовно відсутності вартості персиків позивач зазначає, що митниця хибно зазначила цю підставу для корегування у своєму рішенні. Так, у графі « 46» зазначена загальна вартість товару персики класу А та В - 2416.50 євро, загальна вартість нектаринів класу А та В - 5514.84 що повністю співпадає з вартістю, яка зазначена у інвойсі та специфікації. Щодо зазначення вартості товару в прайс-листі на умовах FCA коли по факту товар поставлений за мовами СРТ у позові вказано, що згідно з умовами контракту на поставку товару №341/17 від 05.07.2017 р. (п. 4.2.) товар може бути поставлений на різних умовах, а саме: CIF, СРТ, FCA, FOB. Умови поставки кожної окремої партії товару вказуються в інвойсі. Згідно специфікації № 034 від 04.08.2017 р., інвойсу № 091 від 04.08.2017 р. товар, який декларувався згідно з митної декларації № UA500060/2017/013543 був поставлений на умовах СРТ, що декларант відобразив у цієї декларації, а саме: графа «20. Умови постачання». Тому, відповідна ціна товару була вказана постачальником саме з врахуванням умов СРТ. Поставка товару на умовах СРТ також підтверджується даними експортної декларації: графа « 20 - умови постачання СРТ». Прайс-лист від 25.07.2017 р. був поданий помилково та не був дійсним на час розмитнення товару. Так, термін дії цін, вказаних у прайс-листі, поданому до митного оформлення, закінчився 31.07.2017 р., коли розмитнення спірної партії товару було здійснено 08.08.2017 р. Стосовно використання відповідачем бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України (надалі - ЄФІС) для визначення митної вартості товару позивач зазначає, що дані ЄФІС не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом та не можуть бути використана в якості належного доказу по справі. Враховуючи вищевикладене позивач вказує, що у відповідача не було підстав для витребування додаткових документів та розмитнення товару мало бути здійснено за першим методом - за ціною договору.

Зважаючи на вищевикладене, позивач у своєму адміністративному позові просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року даний позов залишено без руху та надано позивачу термін на усунення недоліків позовної заяви 5 днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвалою суду від 15 січня 2018 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ «Дунайська імпортна компанія» та відкрито провадження у даній справі, перше судове засідання призначено на 12 лютого 2018 року на 11:00 год. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

19 січня 2018 року за вх. №1501/18 на адресу Одеського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутністю представника позивача (а.с.94).

26 січня 2018 року за вх. №2263/18 через канцелярію суду від представника позивача надійшли уточнення до позовної заяви (а.с.95-100), у яких посилаючись на ті ж самі обставини, що і у позовній заяві просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000119/2 від 08.08.2017 р.;

- Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00841 від 08.08.2017 р.

31 січня 2018 року через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від відповідача за вх. №2786/18 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.103-109), у якому з посиланням на ст.ст. 52, 53, 54, 55, 57, 58, 64 256, 337 Митного кодексу України, ст. 6 Указу Президента України від 25.08.94 N 475/94 «Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів», п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, п.п.21,22 розділу VII рекомендацій Європейської економічної комісії ООН «Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі» (Женева, вересень 1983 року), розділ VII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2015 року №684 (Зареєстровано Міністерстві юстиції України 21.08.2015 року за № 1021/27466), Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, ст.VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, постанови Верховного Суду України від 02.06.2015 року у справі № 21-498а15, 01.10.2013 року у справі №21-354а13, від 15.10.2013 року у справі №21-270а13 та від 22.10.2013 року у справі №21-342а13 зазначає наступне.

Для підтвердження митної вартості товару до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № UА/013543 від 07.08.2017 року уповноваженою особою декларанта (ТОВ "Брокерсько-експедиційна компанія "Атаман-Груп") подані зовнішньоекономічний контракт від 05.07.2017 року №341/17, рахунок-фактура (інвойс) від 04.08.2017 №091 та інші документи. Під час митного контролю товарів за МД № UА500060/2017/013543 від 07.08.2017 року програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у звязку з можливим заниженням митної вартості товарів передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної варт ості. Також під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з МД № UА500060/2017/013543 від 07.08.2017 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної варт ості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів га робіт, повязаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Відповідач зазначає, що положення міжнародних документів та норм законодавства України передбачають зазначення достовірних відомостей про вартість товарів (в тому числі і про вартість упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, повязаних з пакуванням) не тільки в зовнішньоекономічному договорі (контракті), але в рахунку-фактурі (інвойсі), пакувальному листі тощо, а тому відсутність у поданих до митного оформлення документах (інвойсі, пакувальному листі) відомостей про вартість упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, повязаних з пакуванням, виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числове значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-УІ. МД подано для здійснення митного оформлення товарів "персики свіжі класу А та В", а також "нектарини свіжі класу В", однак в експортній митній декларації від 05.08.2017 року № 17GRЕХ30 не визначено клас товарів, що не дає змоги перевірити вартість товару. Оскільки відомості, що містяться у копії митної декларації країни відправлення є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей щодо митної вартості товарів, зазначених у митній декларації та доданих до неї документах, тому не визначення класу товару у митній декларації країни відправлення виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ. Ціна товару, зазначена у прайс-листі виробника товару зазначена на умовах поставки FСА, натомість дана поставка здійснюється на умовах СРТ. Надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості. Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів. 08.08.2017 року уповноваженою особою декларанта (ТОВ "Брокерсько-експедиційна компанія "Атаман-Груп", 65121, м. Одеса, пр-т. ОСОБА_2, буд. 4/Д) було надіслано повідомлення, у якому зазначалося, що додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів надаватися не будуть. Отже, декларантом та його уповноваженою особою не було надано до митниці витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів. З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та Одеською митницею ДФС були проведені консультації, про що зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 500060/2017/000119/2 від 08.08.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС у повному обсязі.

12.02.2018 року у звязку із відсутністю клопотань жодної із сторін про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін суд ухвалив розглядати дану справу у письмовому провадженні.

Відповідно до положень ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито 15.01.2018 року та зважаючи на положення ч.1 ст.120 КАС України, дана справа розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження у межах строку, визначеного ст.258 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 05.07.2017 року між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (Покупець) та компанією «FRUTOPOLIS S.A.» (Продавець) було укладено контракт на поставку № 341/17 (а.с. 23-31, 131-139).

За умовами контракту компанія «FRUTOPOLIS S.A.» поставила ТОВ «Дунайська імпортна компанія» партію товару.

З метою митного оформлення товару ТОВ «Дунайська імпортна компанія» для підтвердження його митної вартості до митного поста «Одеса-Порт» Одеської митниці ДФС була подана електронна митна декларація № UA500060/2017/013543 від 07.08.2017 року, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньоекономічного контракту № 341/17 від 05.07.2017 року (а.с. 47-49, 110-112).

Для підтвердження митної вартості товару декларант надав наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 341/17 від 05.07.2017 року; специфікацію № 34 від 04.08.2017 року (а.с.32, 127); інвойс № 091 від 04.08.2017 року (а.с.33-34, 122); прайс-лист від 13.08.2017 року (а.с.35, 126); пакувальний лист №91 від 04.08.2017 року (а.с.39-40, 120-121); сертифікат походження товару форми EUR.1 № А760750 (а.с.41, 125); договір про надання послуг по декларуванню товарів №211/16 від 01.03.2016 року (а.с.44-46); митну декларацію країни відправлення № 17GREX30 від 05.08.2017 року (а.с.42-43, 129-130); автотранспортна накладна.

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Судом встановлено, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією № UA500060/2017/013543 від 07.08.2017 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності.

На підставі ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 599, Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларанту, крім того, було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

Судом встановлено, що ТОВ «Дунайська імпортна компанія» зверталась до Одеської митниці ДФС з листом вих. №0708-2 від 07.08.2017 року (а.с.57, 128), у якому надані пояснення: щодо визначення класу товарів у експортній ВМД ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надано пакувальний лист №91 від 14.08.2017 року, де зазначено кожен клас товару у ВМД. Щодо вартості пакування, згідно із зовнішньоекономічним договором №341/17 від 05.07.2017 року у п.7.1 вказано, що товар може надходити покупцеві у тарі постачальника, яка в свою чергу включається до ціни на цей товар та у тарі покупця.

08 серпня 2017 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 500060/2017/000119/2 (а.с.19-20, 113-114), у зв'язку з чим, митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом та складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500060/2017/00841 (а.с. 21-22, 115-116).

Так, у вказаному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що: 1) відповідно до пп.в п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додасться така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням. Згідно п.7.2. зовнішньоекономічною договору (контракту) від 05.07.2017 №341/17 витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митною оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) у наданій до митного оформлення копії митній декларації країни відправлення від 05.08.2017 року № 17GREX30 клас товару не визначений. Не можливо перевірити вартість товару по експортній мд, оскільки не вказана вартість за клас А та В; 3) ціна товару зазначена у прайс-листі виробника товару зазначена на умовах поставки FCA, а дана поставка здійснюється на умовах СРТ. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи спрацювання автоматизованою системою аналізу та управління ризиками відповідних форм митного контролю щодо вжиття заходів з метою перевірки числових значень складових митної вартості товарів, митниця відповідно до п.3 ст.53 МК України декларанту поставлена вимога протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 14.07.2017 року декларантом було надано лист від 14.07.2017 №1407-1 щодо неможливості надання додаткових документів. Отже, декларантом не було надано додаткові документи, які були витребувані фіскальним органом. Заявлена митна вартість товарів є нижчою за рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких уже здійснено в Україні в час, максимально наближений до часу експорту товарів, заявлених до митного оформлення. На підставі вище викладеного у сукупності, та за результатом проведення консультацій між декларантом та фіскальним органом, митниця приймає рішення про необхідність скоригувати митну вартість товарів. Оскільки, відповідно до п.2 статті 58 МК України, використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 МК України застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. За результатом проведеної консультації між фіскальним органом та декларантом, було обрано метод визначення митної вартості резервний. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товару № 1 МД є більшим - 0,55 дол. США за кг ваги нетто (мд від 01.08.2017 року №UA408150/2017/009938, мд від 25.07.2017 року №UA102150/2017/203398), товару № 2 МД є більшим - 0,55 дол. США за кг. Ваги нетто (мд від 01.08.2017 року №UA408150/2017/009938, мд від 25.07.2017 року №UA102150/2017/203398), товару № 4 МД є більшим - 0,55 дол. США за кг. Ваги нетто (мд від 03.08.2017 року №UA209180/2017/133132, мд від 03.08.2017 року №UA125010/2017/006449), тому митну вартість товару №1, №2 та №4 визнано на рівні 0,55 дол. США за кг ваги нетто.

04.10.2017 року ТОВ «Дунайська імпортна компанія» подала скаргу до Одеської митниці ДФС та додаткові документи, які підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару, а саме: копію інвойсу № 91 від 04.08.2017 року, завірену печаткою митного органу Греції; копію експортної митної декларації, завірену печаткою митного органу Греції; копію довідки з ТПП Греції; калькуляцію вартості товарів зазначених в інвойсі № 91 від 14.08.2017 року; бухгалтерську довідку (а.с. 58-59).

Одеською митницею ДФС 09.10.2017 року було винесено рішення №3927/10/15-70-61 «Щодо надання інформації», в якому зазначено, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення (а.с.60-62).

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 500060/2017/000119/2 від 08.08.2017 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500060/2017/00841 від 08.08.2017 року, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев'ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 64 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Так, судом встановлено, що оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст.58-63 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та за результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано резервний метод визначення митної вартості.

Експортна декларація ЕХ-1 - це митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. Відповідно до умов Інкотермс 2010 експортну декларацію може оформляти продавець чи покупець продукції.

Суд зазначає, що експортна декларація №17GREX30 була оформлена постачальником товару компанією FRUTOPOLIS S.A., про що зазначено у графі 1 декларації згідно з правилами оформлення такого документу в країні відправлення. У графі 31 експортної декларації вказано товар без уточнення його класу, із зазначенням ціни товару 2416,50 євро.

Однак, у графі 44 декларації міститься посилання на інвойс 380/091, де « 380» - це назва документа (код) - інвойс, а « 091» - номер інвойсу.

В свою чергу в інвойсі № 091 зазначені наступні данні: номер та дата контракту, за яким був поставлений товар (№341/17 від 05.07.2017 року), найменування постачальника та покупця товару (FRUTOPOLIS S.A. та ТОВ «Дунайська імпортна компанія»), найменування товару (персики), розділ товару по класам (клас А та клас В), код товару (НОМЕР_1), ціна товару (зокрема загальна вартість товару персиків класу А та персиків класу В становить 2268,10+148,40=2416,50 євро, як і у експортній декларації №17GREX30), тощо.

Крім того, до митного оформлення був наданий пакувальний лист №91 від 04.08.2017 року, де також зазначені товари, розділенні по класам.

Окрім цього суд зазначає, що в Україні діє спеціальний класифікатор продукції та послуг, затверджений наказом Держспоживстандарту України 11.10.2010 року № 457 «Про затвердження та скасування національних класифікаторів».

Державний класифікатор продукції та послуг (далі - ДКПП) - систематизоване зведення назв угруповань продукції та послуг, кодування яких побудовано на ієрархічній системі класифікації.

ДКПП згармонізовано зі Statistical classification of Products by Activity (CPA) (Статистичною класифікацією продукції та послуг за видами діяльності) редакції 2008 року до рівня підкатегорій, а також з PRODucts of the European COMmunity (PRODCOM) (Переліком промислової продукції Європейського Союзу) редакції 2008 року на рівні позицій; узгоджено з ДК 009:2010 «Класифікація видів економічної діяльності» (далі - КВЕД). У ДКПП продукція/послуга - це результат окремого виду економічної діяльності відповідно до КВЕД, тобто кожному угрупованню видів економічної діяльності за КВЕД на ієрархічних рівнях «секція клас» відповідає угруповання (одне чи кілька) продукції, яка є результатом його виконання; пов'язано з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), що відображено через посилання на відповідні коди УКТЗЕД.

Суд зазначає, що у ДКПП відсутнє розподілення товару який ввозив позивач (персики) по класам. Персикам визначений єдиний код «0809 30 90 00», нектаринам « 0809 30 10 00», та по одній позиції у класифікаторі.

Вищевказане спростовує твердження відповідача про те, що відсутність у експортній декларації зазначення поділу товару на класи не дає змоги перевірити вартість товару.

Щодо зазначення вартості товару в прайс-листі на умовах FCA коли товар поставляється за умовами СРТ суд зазначає наступне.

Згідно з умовами Контракту на поставку товару №341/17 від 05.07.2017 р. (п. 4.2.) товар може бути поставлений на різних умовах, а саме: CIF, СРТ, FCA, FOB. Умови поставки кожної окремої партії товару вказуються в інвойсі.

Так, згідно специфікації №34 від 04.08.2017 р., згідно інвойсу № 091 від 04.08.2017 року товари, які декларувалися згідно митної декларації № UA500060/2017/013543 були поставлений на умовах СРТ, що декларант відобразив в декларації, а саме: графа « 20. Умови постачання». Тому, відповідна ціна товару була вказана постачальником саме з врахуванням умов СРТ.

Поставка товару на умовах СРТ також підтверджується даними експортної декларації: графа « 20 - умови постачання СРТ».

Щодо посилання відповідача на прас лист, у якому зазначається поставка товару на умовах FCA, то суд зазначає, що термін дії даного документу з 25.07.2017 року по 31.07.2017 року, тоді як розмитнення товару відбулось 08.08.2017 року.

З наведених підстав суд дійшов висновку, що дана поставка товару здійснювалась саме на умовах СРТ, а не на умовах FCA і у посадових осіб відповідача була можливість ідентифікувати умови поставки як СРТ.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійсненні або повинні бути здійсненні покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається із зовнішньоекономічного контракту №336/17 від 27.04.2017 року, пунктами 7.1, 7.2 якого, передбачено, що товар може постачатись покупцю у зворотній тарі а саме у пластикових ящиках призначених для транспортування свіжих цитрусових фруктів та овочів або у тарі постачальника призначеної для транспортування свіжих цитрусових фруктів та овочів. У випадку постачання товару у тарі постачальника, остання включається у вартість товару та не підлягає поверненню. Обовязок пакування та маркування товару покладається на постачальника, такі витрати входять у вартість товару та додатковому відшкодуванню зі сторони покупця не підлягають.

В пункті 21 розділу Рекомендації N 6 Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (друге видання) міститься «зміст переліку витрат залежить від застосованих умов поставки».

В пункті 22 зазначеної Рекомендації наведений порядок визначення умов поставки, так «в порядку можуть зазначатись суми по рахунку, додаткові витрати та відрахування. У скобах зазначаються проміжні суми, які можуть й не вимагатись. Сума(и) мінус знижка за кількість, якщо можливо застосувати (загальна сума), Упаковка, Фрахт, інші витрати, зазначити Страхування (Разом витрати), відрахування, проміжна сума рахунку, знижка, загальна сума рахунку або загальна сума до оплати».

В частині 10 статті 58 Митного кодексу України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням; витрати на страхування цих товарів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що зазначення достовірних відомостей про вартість товарів (в тому числі і про вартість упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням) передбачено не тільки в зовнішньоекономічному договорі (контракті) але в рахунках-фактурі (інвойсі), пакувальному листі, тощо, а тому відсутність у поданих до митного оформлення документах (інвойсі, пакувальному листі) відомостей про вартість упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням, виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України.

Незважаючи на те, що твердження відповідача у рішенні про коригування митної вартості товару щодо не зазначення у експортній декларації класу товарів та про розбіжність щодо умов поставки у прас-листі та інших документах не знайшли свого підтвердження, посилання відповідача на відсутність у поданих до митного оформлення документах (інвойсі, пакувальному листі) даних щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт є обґрунтованим.

Таким чином, враховуючи, що у інвойсі, контракті та пакувальному листі відсутні дані, щодо складової вартості товару, а саме щодо пакування та тари, суд дійшов висновку, що позивачем не надано до митного оформлення в повному обсязі документів що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів що виключало можливість перевірки відповідачем числового значення заявленої митної вартості товарів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/0000119/2 від 08.08.2017 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00841 від 08.08.2017 р. - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, адреса: Болградське шосе, 31/1, м.Ізмаїл, Ізмаїльський район, Одеська область, 68600).

Відповідач - Одеська митниця ДФС (, адреса: вул.Гайдара, 21-а, м.Одеса, 65078).

Суддя Вовченко O.A.

.