Справа № 809/179/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. справа № 809/179/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лучко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Приватного підприємства "Гермонт" про стягнення заборгованості в розмірі 40422,33 грн., -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2018 Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Гермонт» (далі ПП «Гермонт») про стягнення заборгованості в розмірі 40422,33 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем станом на день подання адміністративного позову рахується податковий борг в розмірі 40422,33 грн. по орендній платі за земельну ділянку державної або комунальної власності з юридичних осіб, який виник у зв`язку із несплатою самостійно задекларованих сум податкового зобов`язання по орендній платі за землю за період з 2015 по 2017 роки згідно із податковими деклараціями за вказаний період та штрафних санкцій. Заборгованість станом на день розгляду справи боржником не сплачена. На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити повністю та стягнути дану заборгованість.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Розглянувши відповідно до вимог ст.ст.260-263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ПП «Гермонт» є юридичною особою та перебуває на обліку у Калуській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківської області як платник податків і зборів, в тому числі як платник плати за землю.

Так, між Войнилівською селищною радою (орендодавець) та ПП «Гермонт» (орендар) укладено договір оренди землі з терміном дії договору з 27.08.2014 по 27.08.2017. Орендодавцем надано у користування орендарю земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0052, площею 0,6571 метрів квадратних та з нормативною грошовою оцінкою 228999,35 грн. (а.с.17).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ПП «Гермонт» подало до Калуської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківської області податкову декларацію від 09.02.2015 з орендної плати за земельні ділянки державної чи комунальної власності за 2015 рік, податкову декларацію від 22.06.2016 з орендної плати за земельні ділянки державної чи комунальної власності за 2016 рік та податкову декларацію від 12.02.2017 з орендної плати за земельні ділянки державної чи комунальної власності за 2017 рік, в яких самостійно задекларувало грошові зобов'язання з орендної плати за землю із зазначенням щомісячного розміру орендної плати (а.с. 13-23).

Однак, самостійно задекларовані грошові зобов`язання по даному податку за період з 2015 по 2017 роки відповідач не сплатив.

Так, згідно декларації за 2015 рік відповідач самостійно визначив та не сплатив за період з березня по грудень 2015 року суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки в розмірі 9541,65 грн. (щомісячний розмір податку за березень-листопад 954,16 грн. та за грудень 954,21 грн.), а тому з врахуванням переплати в розмірі 15,86 грн. податковий борг відповідача за вказаний період становить 9525,79 грн.

Згідно з декларацією за 2016 рік відповідач самостійно визначив та не сплатив за період з січня по грудень 2016 року суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки в розмірі 16407,8 грн., а згідно з декларацією за 2017 рік відповідач самостійно визначив та не сплатив до бюджету за період з січня по вересень 2017 року суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки в розмірі 13044,24 грн.

В результаті несплати самостійно визначених грошових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки державної чи комунальної власності за період з 2015 по 2017 роки у відповідача виник податковий борг з орендної плати за земельні ділянки у загальному розмірі 38 977,65 грн.

Вказане підтверджується зворотнім боком облікової картки ПП «Гермонт» (а.с.15-16, 20, 23).

Крім того, 13.05.2015 працівниками Калуської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківської області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності ПП «Гермонт» з плати за землю юридичних осіб за період з 09.07.2014 по 13.05.2015, за результатами якої складено акт перевірки №69/1502/34672346 від 13.05.2015, яким встановлено порушення відповідачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з плати за землю - орендної плати за землю за земельні ділянки (а.с. 24).

На підставі даного акту перевірки податковим органом 13.05.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким до відповідача застосовано штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 1368,11 грн., та податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким до відповідача застосовано штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 76.39 грн (а.с. 25-28).

Таким чином, за відповідачем рахується податковий борг в загальному розмірі 40422,33грн., який виник в результаті несплати самостійно задекларованих податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб за період з 2015 по 2017 роки в розмірі 38977,83 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1444,5 грн.

18.05.2015 Калуська ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківської області виставила ПП «Гермонт» податкову вимогу про сплату податкового боргу за №950-23, яка отримана уповноваженою особою підприємства 21.05.2015 (а.с. 12).

Несплата відповідачем вказаного податкового боргу слугувала підставою для звернення податкового органу з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного правового регулювання.

Згідно із ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Згідно із п.46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.1, п.49.2 ст.49 ПК України).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п.285.1, п.285.2 ст.285 ПК України).

Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст.46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3 ст.287 ПК України).

Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.2, п.288.3ст.288 ПК України).

Згідно із п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню (п.56.11 ст.56 ПК України).

Відтак, самостійно визначені відповідачем суми грошових зобов`язань у податкових деклараціях з орендної плати за землю за період з 2015 по 2017 роки є узгодженими та підлягають обов`язковій сплаті в загальному розмірі 38977,83 грн. в тому числі: за березень-грудень 2015 року - в розмірі 9525,79 грн.; за січень-грудень 2016 року - в розмірі 16407,8 грн.; за січень-вересень 2017 року - в розмірі 13044,24 грн., що в загальному розмірі становить 38 977,65 грн., а тому податковий борг у зазначеному розмірі підлягає стягненню.

Відповідно до ст.126.1. Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позивачем правомірно винесено податкові повідомлення-рішення № та № від 13.05.2015, згідно з якими до відповідача застосовано штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки у розмірі 1368,11 грн. та 76.39 грн відповідно, що в загальному розмірі становить 1444,5 грн., а тому податковий борг у зазначеному розмірі підлягає стягненню.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 40422,33 грн. є обгрунтованими.

Згідно із п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п.59.5 ст.59 ПК України).

Судом встановлено, що 18.05.2015 Калуською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківської області виставила податкову вимогу про сплату податкового боргу №950-23, яка отримана відповідачем 21.05.2015 (а.с. 12). Оскільки податковий борг відповідача не був сплачений, нова податкова вимога не надсилалась.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.21 ст.95 ПК України).

Згідно із п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.4. ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Наявність податкового боргу ПП "Гермонт" в загальному розмірі 40422,33 грн. підтверджується дослідженими матеріалами справи, доказів сплати заборгованості відповідач суду не надав.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Такі витрати позивачем понесені не були, а тому відсутні підстави для їх стягнення з відповідача.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Гермонт» () з розрахункових рахунків в банках, які обслуговують платника, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, в дохід бюджету податковий борг в розмірі 40422,33 грн. (сорок тисяч чотириста двадцять дві гривні тридцять три копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області () вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018;

Приватне підприємство «Гермонт» () вул.Підвальна, буд.14, кв.20 м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300.

Суддя Лучко О.О.