Справа № 826/1900/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

05 березня 2018 року № 826/1900/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
доНаціональної академії внутрішніх справ
про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі-позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою до Національної академії внутрішніх справ (далі- відповідач) в якій просить суд:
- визнати протиправною відмову відповідача у зарахуванні строку навчання ОСОБА_1 у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 01.09.1993 по 12.06.1996 до загального стажу військової служби та вислуги років для призначення пенсії;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вислуги років та зарахувати ОСОБА_1 час навчання у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 01.09.1993 по 12.06.1996 до загального стажу військової служби та вислуги років для призначення пенсії шляхом внесення відомостей у послужний список особової справи ОСОБА_1 .
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.02.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на час зарахування ОСОБА_1 на навчання у Криворізький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою, діяли положення статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу» (в редакції від 25.03.1992 року). Оскільки, відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, відповідачем, на думку позивача, протиправно відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні часу навчання у військовому навчальному закладі з 01.09.1993 по 12.06.1996 до загальновійськового стажу.
Відповідач проти позову заперечував, вказавши на те, що чинне законодавство не містить норм, які б передбачали внесення до відомостей у рахунок вислуги років навчання у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до наказу від 15.08.1993 №3 ОСОБА_1 зарахований на навчання в
Криворізький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою.
Згідно до витягу з наказу від 12.06.1996 №62 про розподіл ліцеїстів випускного курсу до вищих військово-навчальних закладів, ОСОБА_1 , відповідно до наказу начальника Головного управління військової освіти Міністерства оборони України №36, направлено до вступу на військово-інженерний факультет при Кам`янець-Подільському сільськогосподарському інституті.
З метою встановлення вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 був поданий рапорт до Національної академії внутрішніх справ з проханням зарахувати стаж військової служби до вислуги років для призначення пенсії з врахуванням часу навчання ОСОБА_1 у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 01.09.1993 по 12.06.1996.
Листом від 12.09.2017 №46-Д-2536, Національна академія внутрішніх справ повідомила позивача, що у зв`язку із зміною законодавства, зарахувати термін навчання ОСОБА_1 у військовому ліцеї до військової служби, а відповідно до вислуги років поліцейського для призначення пенсії, не вбачається можливим.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону від 25.03.1992 року, та що діяла до 31.07.1999 року, початком перебування на військовій службі вважається: день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.
Відповідна норма дублювалась у абзаці 4 пункту 4 розділу першого «Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами», затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року №174/93, що діяв до 07.11.2001 року
З 31.07.1999 року, тобто після закінчення позивачем навчання у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою , була змінена редакція статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, згідно до якої початком проходження військової служби вже вважається день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу, закінченням проходження військової служби вважається день, з якого військовослужбовець, виключений наказом по військовій частині (військовому закладу, установі тощо) із списків особового складу.
Відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Рішенням Конституційного Суду від 13.05.1997 року № 1-зп встановлено, що стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийнятими більш пізнього закону чи іншою нормативно-правового акту.
Також, у рішенні Конституційного Суду від 09.02.1999 року у справі № 1-рп/99 зазначено, що, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно - правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності та припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.
Суд приходить до висновку, що для правильного вирішення даного спору суд має брати до уваги саме статтю 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, яка діяла на момент існування спірних правовідносин, тобто у момент навчання позивача в Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, якою чітко було встановлено момент, з якого починається перебування на військовій службі та визначено, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.
Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 року за № 490 «Про реформу системи військової освіти» з метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, надання державної допомоги у вихованні дітей-сиріт, дітей з багатодітних сімей, а також дітей учасників бойових дій та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи створено ряд ліцеїв та ліцеїв з посиленою військово-фізичною підготовкою.
Постановою Кабінетів Міністрів України від 02.02.1993 №75 з метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, подання державної допомоги у

вихованні дітей-сиріт, дітей з багатодітних сімей, а також учасників бойових дій та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи створено Криворізький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою.
При цьому, на момент існування спірних відносин в законодавстві не визначалося різниці між поняттями ліцеїв та відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 №490 метою створення таких навчальних закладів є удосконалення підготовки висококваліфікованих фахівців для Збройних Сил.
Суд вважає, що метою віднесення дати початку навчання у певних закладах, до дати початку військової служби, є початок фіксації моменту, з якого на особу поширюються обмеження, обумовлені особливістю навчання, зокрема з моменту прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону від 25.03.1992 року, що діяла до 31.07.1999 року, тобто в редакції, що була чинна на момент закінчення позивачем навчального закладу, час навчання ОСОБА_1 повинен бути зарахований йому до загального строку військової служби, адже день в ступу до ліцею є днем початку військової служи.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог повністю.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 159, 243-245, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.
2. Визнати протиправною відмову Національної академії внутрішніх справ у зарахуванні строку навчання ОСОБА_1 у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 01.09.1993 по 12.06.1996 до загального стажу військової служби та вислуги років для призначення пенсії.
3. Зобов`язати Національну академію внутрішніх справ здійснити перерахунок вислуги років та зарахувати ОСОБА_1 час навчання у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 01.09.1993 по 12.06.1996 до загального стажу військової служби та вислуги років для призначення пенсії шляхом внесення відомостей у послужний список особової справи ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.
Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.К. Каракашьян