Справа № 813/3251/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3251/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Галуги Я.І.,

відповідача Ткачука Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна книга» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна книга» (далі -, ТзОВ «Науково-технічна книга», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ФДС у Львівській області, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.02.2017 № та №.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що контролюючим органом в акті перевірки, як на підставу для проведення фактичної перевірки, вказано нормативно-правові акти, що втратили чинність. ТзОВ «Науково-технічна книга» не є виробником алкогольних напоїв. Товариство реалізовує в закладі ресторанного господарства на розлив коктейлі, приготовлені з вже готових алкогольних напоїв, які закуповує у виробника у пляшках із марками акцизного податку. Тому у нього відсутній обов'язок по маркуванню приготовленого коктейлю марками акцизного податку. Оскільки коктейлі готуються із вже готових алкогольних напоїв, на які до перевірки було представлено прихідні та товарно-транспортні накладні, то у діях позивача відсутній склад порушення податкового законодавства. Крім того, посадовими особами контролюючого органу не проводилась перевірка обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, що виключає факт порушення ТзОВ «Науково технічна книга» пункту 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Ухвалою від 22.09.2017 позовна заява, подана без додержання встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вимог, була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків до 04.10.2017.

Позивачем виконано вимоги ухвали суду.

Ухвалою від 05.10.2017 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 23.01.2018.

Ухвалою суду від 05.10.2017 підготовче провадження в адміністративній справі закінчено та призначено справу до судового розгляду на 07.11.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви. Додатково зазначив, що до перевірки позивачем пред'являлись для ознайомлення технологічні карти на коктейлі, зауважень до таких документів в акті перевірки відсутні. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву. Суть заперечень полягає в наступному. Фактичною перевіркою встановлено зберігання/реалізація ТзОВ «Науково-технічна книга» в закладах ресторанного господарства алкогольних напоїв, які розлито у скляні пляшки місткістю 0,5 та 0,2 літра, герметично запаковані, з назвою «Настоянка» та місткістю процентної ставки алкоголю 30-38%. Відповідно до пункту 12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою КМУ від 30.07.1996 №854, маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 % об'ємних одиниць. Всупереч цьому, позивачем реалізовувались такі алкоголі напої без марок акцизного податку. Крім того, ТзОВ «Науково-технічна книга» до перевірки не представлено супровідні документи на весь асортимент товару, що реалізовувався. Зазначає, що технологічній карти на коктейлі не містять необхідних реквізитів, зокрема, не погоджені із санітарно-епідеміологічною службою, не скріплені печаткою позивача, не містять дати, а товарно-транспортні накладні не стосуються такого алкогольного напою, як «Настоянка», копії посвідчень якості на горілку «Золотий Львів Панська» не стосуються предмету оскарження. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ТзОВ «Науково-технічна книга», зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа за кодом .

ГУ ФДС у Львівській області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Результати перевірки оформлено актом від 15.02.2017 №13/29/4000/22377372.

Як слідує з акта перевірки, контролюючим органом встановлено, що в приміщенні магазину, що знаходиться за адресою: місто Львів, площа Ринок, 10 на зберіганні/реалізації знаходяться герметично закорковані скляні пляшки місткістю 0, 2 л, 0, 5 л в загальній кількості 327 пляшок алкогольних напоїв (настоянок) із визначеною назвою «Настоянка» та місткістю процентної ставки алкоголю 30-38%, в яких відсутні марки акцизного податку встановленого зразка. Прихідні документи на вказані настоянки не представлено, у зв'язку з чим, ТзОВ «Науково-технічна книга» не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації/зберігання, чим порушено вимоги:

- абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-BP (далі - Закон №481/95-BP);

- пункту 226.6 статті 226 Податкового кодексу України (далі-Податковий кодекс);

- пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР).

На підставі акту перевірки від 15.02.2017 №13/29/4000/22377372ГУ ФДС у Львівській області 27.02.2017 винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 118 170 грн;

- №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 118 890 грн.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку. Рішенням ДФС України від 27.04.2017 №9145/6/99-99-11-0501-25 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим повідомленням-рішенням від 27.02.2017 № застосовано фінансові санкції за порушення, передбачені статтею 17 Закону №481/95-BP.

Зокрема, як вбачається з акта перевірки, суть порушення полягає у зберіганні ТзОВ «Науково-технічна книга» алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Абзацом 15 частини 2 статті 17 Закону №481/95-BP передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Статтею 11 Закону № 481/95-ВР встановлена обов'язковість та порядок маркування алкогольних напоїв, які реалізуються в Україні.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону №481/95-BP алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 226.1 статті 226 Податкового кодексу визначено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно з пунктом 226.6 статті 226 Податкового кодексу маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

Відповідно до пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції. Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

За вимогами пункту 17 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06. 2006 № 833, забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, етикетування або інструкції про їх застосування (в установлених випадках), а також належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

Згідно з пунктом 228.2 статті 228 Податкового кодексу контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Таким чином, обов'язок маркування алкогольних напоїв покладається на виробника відповідної продукції.

ТзОВ «Науково технічна-книга» здійснює господарську діяльність в нежитловому приміщенні, що розташоване за адресою: місто Львів, площа Ринок, 10.

20.10.2009 позивачем отримано дозвіл на розміщення об'єкту торгівлі (ресторанне господарство) №5-11233.

ТзОВ «Науково технічна-книга» здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями на підставі ліцензії на від 01.12.2016 №16130447.25/12657.

Пунктом 2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р. № 854 (далі - Правила № 854), передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства.

Відповідно до пункту 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Основні вимоги щодо роботи суб'єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства регламентуються Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 № 219, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2002 за № 680/6968 (далі - Правила № 219).

Згідно з пунктом 1.3Правил № 219:

ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб'єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього;

заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів;

технологічна документація на страви та вироби - документація із зазначенням опису технологічного процесу виробництва продукції, переліку продуктів, продовольчої сировини, речовин і супутніх матеріалів, що застосовуються в процесі приготування, даних про норми їх вмісту в кінцевому харчовому продукті, термін придатності до споживання, умов зберігання, способу реалізації (подання) споживачу, вимог до якості страв та виробів.

Відповідно до пункту 1.4 Правил № 219 суб'єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб'єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Згідно з пунктом 3.1. Правил № 219 у закладах (підприємствах) ресторанного господарства використовуються такі методи обслуговування як самообслуговування, обслуговування офіціантами, комбінований тощо.

Відповідно до пункту 3.5. Правил № 219 поруч з основною діяльністю закладами (підприємствами) ресторанного господарства можуть надаватися додаткові послуги, перелік і вартість яких визначаються суб'єктом господарської діяльності та указуються в прейскуранті на послуги.

Під час обслуговування в закладах (підприємствах) ресторанного господарства за бажанням споживачів кулінарна продукція та закупні товари, у тому числі алкогольні напої, можуть бути продані на винос у відповідній упаковці.

Відповідно до статті 2 Закону №481/95-BP:

алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотків;

повний технологічний цикл виробництва - сукупність приміщень, технологічного та іншого обладнання, відповідних технологічних процесів, що забезпечують переробку сировини в продукцію, готову для реалізації кінцевому споживачу, а також лабораторій, акредитованих органами виконавчої влади, уповноваженими відповідно до законодавства.

Правилами № 854 заборонено під час продажу алкогольних напоїв на розлив у закладах ресторанного господарства змішувати напої різних видів і марок, крім виготовлення коктейлів ( пункт 23 Правил №854).

Аналіз вищенаведених норм зумовлює висновок про те, що чинним законодавством розмежовано поняття «виробництво алкогольних напоїв» та «приготування коктейлів». Зокрема, основна відмінність приготування коктейлів від виробництва алкогольних напоїв полягає в тому, що при приготуванні коктейлів:

- відсутній повний технологічний цикл;

- використовуються готові, вироблені алкогольні напої вже ліцензованих виробників;

- приготування здійснюється безпосередньо в ресторані.

Судом встановлено, що «Настоянки», що перебувають продажі у ТзОВ «Науково-технічна книга» і які були виявлені в ході проведення перевірки контролюючим органом, є коктейлями, які позивач готує шляхом змішування різних напоїв та марок, що придбаваються позивачем у готову вигляді. Реалізація таких коктейлів здійснюється, в тому числі, й на винос у відповідній упаковці.

На підтвердження цього ТзОВ «Науково-технічна книга» надано технологічні карти щодо складників коктейлів. Згідно до технологічних карт коктейлі виробляються шляхом змішування горілки «Золотий Львів Панська» із іншими готовими складниками. На всіх представлених суду технологічних картах наявні відбитки печатки ТзОВ «Науково-технічна книга». Тому твердження податкового органу про відсутність печаток на технологічних картах є безпідставними.

ТзОВ «Науково технічна-книга» також представлено товарно-транспортні накладні щодо поставки горілки «Золотий Львів Панська» та посвідчення якості горілки «Золотий Львів Панська». Вказані документи були досліджені контролюючим органом в ході проведення перевірки, зауваження щодо них у акті перевірки відсутні.

Встановлені в ході судового розгляду обставини дають підстави суду дійти висновку, що позивач не здійснює виробництво алкогольних напоїв, а лише виготовляє коктейлі шляхом змішування готових алкогольних напоїв з іншими складниками. У зв'язку з наведеним, у позивача відсутній обов'язок маркування таких коктейлів.

Суд також зазначає, що Державна фіскальна служба України у листі від 18.11.2016 за №24948/6/99-99-12-01-01-15 розмежовує коктейлі двох видів у громадському харчуванні продукт власного виробництва відповідно до технологічної карти його виготовлення та коктейль промислового виробництва. Оскільки суб'єкт громадського харчування має лише ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і при цьому йому не забороняється виробництво та продаж коктейлів, то слід вести мову не про виробництво коктейлю як лікеро-горілчаної продукції в промисловому значенні цього слова, а про продаж алкогольних напоїв, які входять до складу коктейлю.

Таким чином, суду дійшов висновку, що виявлені в ході перевірки «скляні пляшки місткістю 0,5 та 0,2 літра, герметично запаковані, з назвою «Настоянка» та місткістю процентної ставки алкоголю 30-38%», можуть вважатись продуктом власного виробництва відповідно до технологічної карти його виготовлення.

Судом не беруться до уваги покликання контролюючого органу, викладені у запереченні на позовну заяву, щодо невідповідності вимогам закону технологічних карт, оскільки такі зауваження не містяться в акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржене податкове повідомлення рішення.

Як вбачається зі змісту акта перевірки, поданих під час розгляду справи доказів та пояснень представників сторін, ГУ ДФС у Львівській області під час проведення перевірки не досліджувалось питання процесу (способу) виготовлення згаданого напою.

А тому, враховуючи специфіку господарської діяльності позивача, зокрема, реалізацію алкогольних напоїв на розлив, без дослідження процесу (способу) виготовлення цих напоїв відсутні підстави стверджувати про порушення суб'єктом господарювання норм статті 11 Закону № 481/95-ВР та статті 226 Податкового кодексу, відповідальність за порушення яких встановлена статтею 17 Закону №481/95-BP, щодо торгівлі алкогольними напоями без марки акцизного податку.

Слід також зазначити і про те, що обмежень у місткості тари, в якій реалізується алкогольний напій на розлив, в тому числі і коктейль, законодавством не передбачено.

Судом не беруться до уваги твердження контролюючого органу щодо відсутності супроводжуючих документів, що підтверджують факт поставки коктейлів, оскільки, як встановлено судом, такі коктейлі є продуктами власного виробництва та виготовляються шляхом змішування готових продуктів, поставку яких позивачем підтверджено належними та допустимими доказами.

Податковим повідомленням-рішенням від 27.02.2017 № застосовано фінансові санкції за порушення, передбачені пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

Висновок про вказане порушення ґрунтується на тому, що позивач не вів обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання та не представив до перевірки прихідні документи на пляшки, на яких наклеєна етикетка з назвою «Настоянка».

Згідно з пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Дана норма встановлює порядок обліку товарно-матеріальних цінностей на місці реалізації, тобто в магазині повинні знаходитись документи, які б підтверджували передачу цього товару для реалізації в кількості та номенклатурі, що знаходиться у продажу.

Як встановлено судом та зазначено по тексту постанови вище, алкогольні напої, які реалізовувались позивачем, є коктейлями, які ТзОВ «Науково-технічна книга» готує шляхом змішування різних напоїв та марок, що придбаваються позивачем у готову вигляді. З огляду на це у позивача були відсутні документи щодо поставки таких коктейлів. Натомість позивачем до перевірки надано докази поставки алкогольних напоїв, однак контролюючим органом не взято такі документи до уваги.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій у відповідності до положень частини 1 статті 9 вказаного Закону є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України № 88 від 24.05. 1995 (редакції, що діяла на час проведення перевірки) первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси підлягають обов'язковій передачі до архіву. Первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Наведене свідчить, що облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації здійснюється на підставі первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факти здійснення господарських операцій. При цьому, відсутність накладних або їх неправильне оформлення не може бути віднесено до порушень встановленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Крім того, законодавством не передбачено порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в реєстрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Як вже зазначалося, ГУ ДФС у Львівській області встановлено факт не облікування товарів у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання.

Перелік названих товарів зазначено у додатку акта перевірки.

Водночас, відповідачем не надано суду жодного документа на підтвердження письмового витребування від позивача документів, на підтвердження обліку товарів у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання.

Крім того, відомості щодо відсутності таких документів відсутні й акті перевірки.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у контролюючого органу підстав для застосування до ТзОВ «Науково-технічна книга» штрафних санкцій за порушення Закону № 265/95-ВР.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень від 27.02.2017 № та № .

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 27.02.2017 № та від 27.02.2017 № , суд дійшов переконання, що такі прийняті відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3 555, 91 грн, сплаченого квитанцією №ПН1606 від 26.09.2015.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 27.02.2017 № та від 27.02.2017 №.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна книга» (місцезнаходження: 79008, м. Львів, площа Ринок, 10, ) 3555 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн 91 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 березня 2018 року.

Суддя Хома О.П.