Справа № 308/5954/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/1396/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Обрізка І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року, ухвалене суддею Шепетко І.О., 16:50:43 год, м. Ужгород, дата складання повного тексту рішення 22 січня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття справи,-

В С Т А Н О В И В:

21.06.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС, в якому просить скасувати постанову відповідача у справі про порушення митних правил №0962/30500/17 від 13.06.2017 року та закрити справу про порушення митних правил.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року залишено постанову в справі про порушення митних правил №0962/30500/17 від 13.06.2017 року, винесену в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 за ч.3 ст.470 МК України відносно ОСОБА_1 - без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 МК України транзитний строк доставки автомобіля, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, відтак в її діях наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його винесеним із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ОСОБА_1 оскаржила його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що у відповідача не було підстав для притягнення її до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, оскільки матеріали справи про порушення митних правил не містили доказів того, що нею 28.07.2016 року було ввезено через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС легковий автомобіль марки «CHRYSLER», моделі «GRAND VOYAGER», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_3,a отже відповідачем не доведено у її діях склад вказаного порушення митних правил.

Апелянт вказує на те, що з протоколу про порушення митних правил №0962/3050/17 від 06.05.2017 року не вбачається, що нею для декларування автомобіля марки «CHRYSLER», моделі «GRAND VOYAGER», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_3 надавались документи, які необхідні для здійснення відповідачем митного контролю, а було надано тільки закордонний паспорт на вимогу інспектора ДФС, який суб'єкт владних повноважень вважав згідно вказаного протоколу підставою для митного оформлення автомобіля

Зазначає, що суд першої інстанції, помилково, залишив поза увагою, що всупереч вимогам статті 335 Митного кодексу України, відповідачем під час митного контролю не було перевірено, що вона не є власником або користувачем легкового автомобіля марки «CHRYSLER», моделі «GRAND VOYAGER», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_3, не встановлено кому належить вказаний автомобіль та яка особа уповноважена на керування ним.

Апелянт стверджує, що згідно протоколу опитування, інспектором, який здійснював митний контроль не вказано на підставі яких документів, відповідно до вимог статті 335 Митного кодексу України, було задекларовано вказаний автомобіль, тобто з протоколу опитування не вбачається, які саме документи про власність або користування були надані декларантом для митного контролю, а слідує лише посилання на інформацію про ОСОБА_1 як особу, що згідно баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України керувала транспортним засобом та висловлено припущення про те, що вона задекларувала транспортний засіб. З вказаної інформації баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України не вбачається чи є позивач, як декларант власником або користувачем транспортного засобу відносно якого здійснювались заходи з митного контролю.

Учасники справи в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від учасників справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 06.05.2017 року старшим державним інспектором відділом митного оформлення №1 митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_3 складено протокол №0962/30500/17 про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України. Копію протоколу по справі по порушення митних правил було вручено ОСОБА_1 06.05.2017 року та одночасно її повідомлено про розгляд справи 23.05.2017 року.

Постановою в справі про порушення митних правил №0962/30500/17 від 13.06.2017 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Із постанови про порушення митних правил вбачається, що 06.05.2017 року о 21 год. 23 хв. в зону митного контролю на ділянку «В'їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», реєстраційний номерний знак Польщі «RJA69041», в якому в якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1 В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 28.07.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС громадянкою України ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб «Chrysler Grand Voyager», реєстраційний номерний знак Німеччини «НОМЕР_3», номер кузова НОМЕР_2. ОСОБА_1 зобов'язана була доставити зазначений транспортний засіб у митницю в термін до 02.08.2016 року включно. Фактично, станом на 06.05.2017 року автомобіль не вивезено з митної території. При розгляді справи про порушення митних правил гр. ОСОБА_1 присутньою не була.

У поясненні громадянка ОСОБА_1 повідомила, що вона слідувала у транспортному засобі «Chrysler Grand Voyager», реєстраційний номерний знак Німеччини «НОМЕР_3», в якості пасажира і не може пояснити, яким чином здійснено оформлення автомобілюя на її документи.

Документів, які б підтверджували неможливість дотримання терміну транзиту у зв'язку з дією обставин непереборної сили гр. ОСОБА_1 не надала.

Згідно інформації про факти перетину державного кордону України транспортними засобами, отриманої з використанням інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон (системи «Аркан»), 28.07.2016р. через пункт пропуску «Ужгород» на напрямку «В'їзд» ОСОБА_1 ввезено легковий автомобіль «Chrysler», реєстраційний номер «НОМЕР_3», номер кузова НОМЕР_2.

Із протоколу опитування в справі про порушення митних правил №0962/30500/17 від 22.05.2017р. старшого державного інспектора ВМО №4 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС Софілканич Р.С. видно, що вона 28.07.2016 року здійснювала митний контроль та оформлення автомобіля «Chrysler Grand Voyager», реєстраційний номерний знак Німеччини «НОМЕР_3», номер кузова НОМЕР_2. Зазначила, що відповідно до вимог наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005, в кожному окремому випадку нею перевіряються паспорт водія, реєстраційний (технічний) документ на транспортний засіб, контрольний талон, кількість осіб, що переміщується в транспортному засобі. У випадку, якщо в реєстраційному (технічному) документі на транспортний засіб водій не зазначений власником транспортного засобу, також перевіряється документ, що підтверджує право користування автомобілем (довіреність). Після цього, до бази даних ПІК «Інспектор» вноситься відповідна інформація. Якщо б зазначені документи подавались іншою особою, то відповідно, до баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України були б внесені дані по іншій особі, а не гр. ОСОБА_1 В якості водія декларування зазначеного транспортного засобу здійснювалось гр. ОСОБА_1, вказаний автомобіль остання ввозила на митну територію України в митному режимі «транзиту». Також, в кожному окремому випадку водій попереджається про недопустимість порушення строків транзитного переміщення автомобіля.

Частиною 1 ст. 318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до пункту 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України затвердженого наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Згідно пункту 9 Правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

В силу п. 1.7. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 року № 1066, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2012 року № 2120/22432, для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС).

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до гл. 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Згідно ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, тобто до завершення процедури митного оформлення, в даному випадку виконання обов'язку по доставці транспортного засобу до митного органу.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Тобто ст. 467 МК України не визначає виключного переліку триваючих порушень, а тільки вказує на деякі з них.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Статтею 487 МК передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за фактом перевищення встановленого ст. 95 МК України транзитного строку перевезення автомобіля марки «Chrysler Grand Voyager», реєстраційний номерний знак Німеччини «НОМЕР_3», номер кузова НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем, більш ніж на десять діб, відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №0962/30500/17

При цьому вчинене позивачем правопорушення є триваючим та виявлене 06.05.2017 року, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил від 06.05.2017 року №0962/30500/17 і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із нормами ч.2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Разом з тим, ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

У відповідності до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. №1118, до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 р. № 1669/21981 (далі - Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Пунктом 2 розділу VIII Порядку визначено, що обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових дії особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої.

Крім того, відповідно до п.5 розділу VIII Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

В супереч ст.192 МК України гр. ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку транзиту не зверталася. Також, позивачем будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, до митного органу подано не було.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заступник начальника Закарпатської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 при винесенні постанови у справі про порушення митних правил №0962/30500/17 від 13.06.2017 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та притягненні її до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття справи є безпідставними, та правомірно залишені без задоволення судом першої інстанції.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року у справі №308/5954/17 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття справи - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 13.03.2018 року.