Справа № 331/869/18
Суддя: Скользнєва Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/331/32/2018
Справа № 331/869/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 69095, м. Запоріжжя, пр.. СоборнийАДРЕСА_1) до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП НП України ОСОБА_2 (адреса для листування: 69057, м. Запоріжжя, вул.. Перемоги, буд. № 96), третя особа: Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі (місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул.. Перемоги, буд. № 96) про визнання протиправною та скасування постанови серії БР № 056765 від 18 грудня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП НП України ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі, в якому позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області Худолій Миколи Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 056765 від 18.12.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.12.2017 року о 12 год 10 хв. в м. Запоріжжі на зупинці громадського транспорту «Південелектромонтаж» по вул. Південне шосе, відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він розмістив малу архітектурну форму (торгівельний майданчик) ближче 5 метрів від проїзної частини та одного метра від тротуару, чим порушив п.п. 32.1 (а) ПДР України та ДСТУ 3587-97 та Наказ КМУ 19 та не предявив схему розміщення вищевказаної малої архітектурної форми.

За твердженням позивача, ці обставини не відповідають дійсності, оскільки 18.12.2017 року він ніякої малої архітектурної форми не розміщував. Належна йому мала архітектурна форма, яка має назву «зупинковий комплекс», знаходиться на зупинці громадського транспорту «Південелектромотаж» по вул. Південне шосе у м. Запоріжжі з 2002 року, а його встановлення відбувалося з дотриманням вимог законодавства і було погоджено у всіх необхідних органах. Зазначені обставини підтверджуються наявними у нього Паспортом кіоску, виданим Виконавчим комітетом Запорізької міської ради у 2002 році та дійсним до 08.12.2019 року, Паспортом привязки тимчасової споруди, виданим Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради 08.12.2014 року. Непредявлення цих документів співробітнику поліції він пояснює відсутністю їх при собі на момент складання постанови та зазначає про те, що жодним нормативним актом на нього не покладено обовязок постійно мати при собі ці документи.

Окрім того, позивач вважає неправомірним те, що в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не зазначено, який саме пункт ДСТУ 3587-97 він порушив. Окрім того, у постанові відповідачем зазначено про порушення Наказу КМУ №19 без зазначення повних відомостей про цей наказ та про те, який саме пункт наказу був порушений.

Порушення п.п.32.1 (а) ПДР він не вчиняв, оскільки при розміщенні зупинкового комплексу його місце розташування було ним погоджене з органами Державтоінспекції, як того вимагали Правила дорожнього руху в чинній на момент розміщення редакції. Також стверджує про відсутність нормативного акту, який би покладав на нього обовязок здійснювати повторне погодження місця розташування зупинкового комплексу з органами Національної поліції після їх утворення. Вважає, що таке погодження необхідно здійснювати саме при розміщенні малої архітектурної форми, а в його випадку таке розміщення, а, відповідно, і погодження мало місце у 2002 році.

Також позивачем зазначено, що, на його думку, неправомірним є не зазначення в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності статті КУпАП, за якою його було притягнуто до відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказах, зазначивши, що позов підтримують та просять суд його задовольнити.

Інспектор відділу безпеки дорожнього руху УПП м. Запоріжжя ДПП НП України ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення № 69 0, відповідно до якого уповноважена особа відповідача «Бескровна» отримала 01 березня 2018 року копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду від 22.02.2018р. із зазначенням дати та часу розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.

Обовязку щодо подачі відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всіх доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, у строк, зазначений в ухвалі суду від 22.02.2018р. року не виконав.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі, у судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення № 69 9, відповідно до якого уповноважена особа відповідача «Бескровна» отримала 01 березня 2018 року копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду від 22.02.2018р. із зазначенням дати та часу розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.

Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху на підставі статті 169 КАС України, та наданий десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви. (а.с. 28-30)

21 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 шляхом подання до суду: письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду, вказавши підстави для поновлення строку, визначені ухвалою суду від 05 лютого 2018 року недоліки, усунув. (а.с. 33-45)

Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, визнані поважними причини пропуску строків для звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП НП України ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі про визнання протиправною та скасування постанови серії БР № 056765 від 18 грудня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення. Позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. (а.с. 46-47)

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_3 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи відсутність повідомлень належним чином повідомлених відповідача та третьої особи про причини неявки в судове засідання, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Приймаючи до уваги заяву позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови БР № 056765 про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2017 року, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за те, що 18.12.2017 року о 12 год. 10 хвилин в м. Запоріжжі на зупинці «Південелектромонтаж» по вул. Південне шосе, в районі будинку №71, перебуваючи фізичною особою підприємцем, розмістив малу архітектурну форму (торгівельний майданчик) ближче 5 метрів від проїзної частини та одного метра від тротуару, чим порушив п.п.32.1 (а) ПДР України, ДСТУ 3587-97 та Наказ КМУ 19 та не предявив схему розміщення вищевказаного МАФа. (а.с. 7)

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89,частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110,частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117,частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і пята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга тапята статті 133, частини третя, шоста, восьма, девята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137,частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178,статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно ч.1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В даному випадку постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а саме в ній відсутнє зазначення нормативного акту (статті КУпАП), який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Враховуючи невизначення посадовою особою, що прийняла рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, правової кваліфікації дій (не зазначено а ні номер статті, а ні її диспозиція), суд позбавлений можливості перевірити, чи діяв відповідач в межах своїх повноважень, розглядаючи справу, тобто чи віднесений розгляд вказаної категорії справ до повноважень Національної поліції.

Вищевказані порушення, допущені відповідачем при складанні постанови, свідчать про недотримання положень ст.280, 283 КУпАП при розгляді справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідачем не надано доказів, на підставі яких ним було прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, позивачем до адміністративного позову було додано паспорт кіоску, виданий Виконавчим комітетом Запорізької міської ради №114-з, виданий на його імя, у 2002 році, який містить схему розташування зупинкового комплексу, погоджену, в тому числі з органами ДАІ (а.с. 12-15), дійсний до 08.12.2019 року паспорт привязки тимчасової споруди, виданий Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради (а.с.16-17), який також містить схему розташування тимчасової споруди (а.с. 18), договору оренди землі від 23.05.2014 року - для розташування зупинкового комплексу, укладеному між ОСОБА_1 та Запорізькою міською радою в особі Запорізького міського голови ОСОБА_4, дійсний до 05.03.2019 року (а.с.19-21), витяг з протоколу засідання містобудівної Ради при головному управлінні архітектури та містобудування м. Запоріжжя №243 від 26.02.2002 року, яким узгоджено проект торгівельно-зупинкового комплексу «Південелектромонтаж», замовником якого є ФОП ОСОБА_1 (а.с.11)

Наявність цих документів свідчить про дотримання позивачем процедури розташування зупинкового комплексу, а також про те, що таке розташування мало місце задовго до 18.12.2017 року дати, яка зазначена в постанові як дата розміщення малої архітектурної форми.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність доказів події адміністративного правопорушення, зазначеної в постанові серії БР №056765 від 18.12.2017 року.

Відповідно до ст.ст.151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були прокладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв'язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1.ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначені вище норми процесуального права суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправною та скасування постанови серії БР №056765 від 18.12.2017 року із закриттям справи про адміністративне правопорушення через відсутість події такого правопорушення.

Керуючисьст.ст. 5, 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 69095, м. Запоріжжя, пр.. СоборнийАДРЕСА_1) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 056765 від 18.12.2017р. та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження у справі закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

Повний текст рішення складено 05 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

05.03.2018 .