Справа № 209/3537/17
Суддя: Решетник Т. О.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/3537/17>
Провадження № 2-а/209/27/18
РІШЕННЯ

іменем України

"06" березня 2018 р. м. Кам'янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, як суддя місцевого адміністративного суду, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кам'янське адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить: скасувати постанову інспектора патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_3 ЕАА № 238268 від 16.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Також, надав суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 16 грудня 2017 року інспектором патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову ЕАА № 238268 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, транспортний засіб ОСОБА_2 ОСОБА_4 Фокус д/з АЕ 9037 НА, нібито був припаркований ближче ніж 30 м до зупинки громадського транспорту. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2017 року о 14.10 годин за адресою: м.Дніпро, проспект Д.Яворницького навпроти буд.55 інспектор Біловол В.С. звинуватив водія ОСОБА_2 в тому, що він нібито припаркував своє авто з порушенням п.15.9.е. ПДД (порушення зупинок ближче 30м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ) при цьому інспектор Біловол В.С. не проводив жодних замірів, а відстань до зупинки громадського транспорту визначив навмання. За тією ж адресою проспект ОСОБА_5, навпроти буд.55, о 14.15 годин інспектор Біловол В.С. виніс постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. З винесеною постановою не згоден, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Постанова не відображає дійсних обставин справи, є необґрунтовано і незаконною, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню судом. Висновки відповідача про вчинення ним правопорушення не підтверджуються жодним доказом, є необґрунтованими, спростовуються його поясненням. Однак постанова складалася відповідачем без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону протокол про адміністративне правопорушення не складався. Під час керування автомобілем ним не було допущено порушень Правил дорожнього руху України, до того ж вважає, що інспектор незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач суттєво порушив його права, оскільки не надав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 додаткових доказів, пояснень, заперечень суду не надав.

Відповідач інспектор патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки складена постанова ЕАА № 238268 від 16.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року. Так, після встановлення факту адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, з метою припинення вказаного правопорушення. А також дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 238268 від 16.12.2017 року відповідно до вимог Інструкції. Також зазначив, що відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Акцентує увагу суду на тому, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України, відповідачем було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були розяснені його права, будь-яких клопотань при розгляді справи відповідачем не заявлено, жодних переконливих доказів своєї невинуватості ним не надано. Зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області, які безпосередньо бачили факт порушення, а також відеозаписом з нагрудної камери відповідача, на якому зафіксовані пояснення позивача з приводу допущеного порушення. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розглядати справу за його відсутності.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.01.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення прийнято до провадження та відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.03.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Департаменту патрульної поліції про залучення співвідповідача по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Так, було встановлено, що 16.12.2017 року інспектором патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_3 було винесено постанову серії ЕАА № 238268 від 16.12.2017 року, відповідно до якої водій ОСОБА_2 16.12.2017 року о 14.10 годин за адресою: м. Дніпро, проспект Д. Яворницького навпроти буд. 55 здійснив зупинку транспортного засобу, ближче 30 метрів від зупинки для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9.е. ПДР, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень (а.с.5).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Викладене свідчить про спростування посилань позивача в частині неможливості розгляду відповідачем справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення. Застосування відповідачем ст. 252 КУпАП, з приводу того, що Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, не порушує процедури розгляду справи, а саме: порядку, визначеного ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

В судове засідання не були представлені відповідачем відео- або фото матеріали, які б підтверджували обставини виявленого правопорушення.

На представленому відповідачем відеозаписі з нагрудної камери інспектора поліції записано лише момент спілкування інспектора з позивачем з приводу допущеного порушення, тому надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду обєктивної можливості не має.

На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених статтею 251 КпАП України, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Дані постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення самі по собі не є окремим доказом, адже відображають не фактичні обставини події, а думку особи, яка складає постанову, про ці події.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАА № 238268 від 16.12.2017 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з 15 грудня 2017 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України (у новій редакції) за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, отже на момент розгляду справи право суду на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачено нормою КАС України.

Відповідно до ч. 4 статті 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі абз. 2 ч.5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (51916, м. Кам'янське, 1-й провулок Алчевського, 87, ІПН НОМЕР_1) до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_3 (49000, м. Дніпро, Троїцька площа, 2-А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 238268 у справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати компенсуються за рахунок держави, стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 06.03.2018 року.

Суддя Т.О. Решетник