Справа № 803/942/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2018 року

Київ

справа №803/942/17

адміністративне провадження №К/9901/32600/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Пасічник С.С., суддів Васильєвої І.А., Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі № 803/942/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хан-Електробау Україна" до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

2 березня 2018 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

Водночас, відповідно до пункту 14 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - КАС України, Закон № 2147-VIII) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Частиною 2 статті 212 КАС України в редакції, чинній на час ухвалення апеляційним судом оскаржуваного рішення визначено, що касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

У даному випадку, оскаржуване судове рішення апеляційного суду проголошене у відкритому судовому засіданні та виготовлено у повному обсязі 13 грудня 2017 року, натомість касаційна скарга подана до Верховного Суду 27 лютого 2018 року згідно відбитку штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті.

У доданому до касаційної скарги клопотанні відповідач, порушуючи питання поновлення строку касаційного оскарження, посилається на те, що вже звертався з касаційною скаргою на ці самі судові рішення в межах строку, передбаченого статтею 212 КАС України в редакції Закону №2136-VІІІ, однак ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року касаційну скаргу було повернуто у зв'язку з неусуненням її недоліків щодо сплати судового збору й, при цьому, неможливість виконання вимог ухвали у встановлений судом строк податковий орган мотивував відсутністю коштів, передбачених для цієї мети, у зв'язку з чим, просив відстрочити сплату судового збору, проте у задоволенні такого клопотання відмовлено.

Також, згідно доводів відповідача, наведених у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, пропуск цього строку було зумовлено, окрім іншого, зупиненням фінансових операцій на рахунку Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області у зв'язку з надходженням виконавчого листа і здійснення на його підставі безспірного списання коштів.

Наведені обставини не свідчать про поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження судового рішення з огляду на наступне.

Як статтею 49 КАС України в редакції Закону №2136-VІІІ, так і статтею 44 у чинній редакції цього Кодексу передбачено обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, щодо сплати судового збору, а також виконання процесуальних дій у встановлені законом або судом строки.

Таким чином, виконання обов'язку дотримання встановлених законом або судом строків та вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо сплати судового збору, покладено на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Разом з тим, Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд із іншими учасниками справи, діє як суб'єкт владних повноважень й, до того ж, є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак неналежне фінансування податкового органу, що, в свою чергу, зумовило неможливість виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, і, як наслідок, пропуск у зв'язку з цим строку касаційного оскарження судових рішень, не є поважними підставами для поновлення цього строку, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктом 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228.

З огляду на наведене, виконання процесуального обов'язку щодо своєчасного подання касаційної скарги не може ставитись в залежність від стану фінансування видатків бюджету податкового органу, передбачених для сплати судового збору, а відтак, неможливість у зв'язку з цим його сплати, як і невиконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху через ці обставини, не є поважними підставами пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку касаційного оскарження час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Не свідчать про наявність підстав для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень і посилання відповідача на зупинення на його рахунку фінансових операцій, оскільки неухильне виконання процесуальних обов'язків не повинно ставитись в залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов'язаними.

Окрім цього, касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 КАС України, оскільки, всупереч положень частини 4 цієї статті, не додано документ про сплату судового збору.

Водночас, до касаційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору з огляду на недостатність залишку коштів на рахунку відповідача, призначених на цю мету.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов'язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

В той же час, як вже зазначалось вище, відповідач, який діє як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав і обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене фінансування такої установи, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення та розстрочення його сплати, зменшення розміру останнього або звільнення від сплати такого.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Позовна заява подана у 2017 році, а спір у справі носить майновий характер (про скасування податкових повідомлень-рішень: Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області від 29.07.2015 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5923596 гривень; Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області від 05.05.2017 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4906657 гривень).

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI (в редакції, чинній на час звернення з цим позовом до суду першої інстанції) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2017 року становив 1600 гривень.

З 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 1600 гривень.

Водночас, за правилами частини четвертої статті 6 Закону №3674-VI якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

У даному випадку, подана Головним управлінням Державної фіскальної служби у Волинській області касаційна скарга стосується частини задоволених судами попередніх інстанцій позовних вимог про скасування прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 05.05.2017 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4906657 гривень.

Таким чином, розмір судового збору за подання до суду цієї касаційної скарги становить 147199,71 гривень (4906657 гривень (згідно вимог касаційної скарги в частині оспорюваних сум)*1,5%*200%).

Судовий збір підлягає сплаті за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО) 820019; рахунок отримувача - 0007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 Судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу - *; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

За правилами частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, яка передбачає, у такому випадку, залишення останньої без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 332 пунктом 14 Розділу VІІ "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі № 803/942/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хан-Електробау Україна" до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.С. Пасічник

Судді: І.А. Васильєва

В.П. Юрченко