Справа № 646/8745/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

07 березня 2018 р. № 646/8745/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Сумської виправної колонії (№116) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії адміністрації Сумської виправної колонії № 116 та визнати нечинними постанову від 11.03.2017, постанову від 16.03.2017, постанову від 13.04.2017 про поміщення до ДІЗО засудженого ОСОБА_1.

15.12.2017 набув чинності новий Кодекс адміністративного судочинства України.

Як вбачається із поштової відмітки на конверті та роздруківки відстеження поштового відправлення Укрпошта, позивачем подано позовну заяву 16.12.2017, тобто після набрання чинності нового Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку із чим відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривень.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є три вимоги немайнового характеру, а отже ставка судового збору за подання даного позову становить 2114,40 грн.

Позивачем доказів сплати судового збору до позову не надано. Проте, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, у зв'язку із чим просив звільнити його від сплати судового збору.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 17 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Однак, в даному випадку заявником не надано доказів відсутності на його особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

За таких обставин, позивачу необхідно надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 2114,40 грн на розрахунковий рахунок 4011, одержувач УДКСУ у Основ'янському районі м. Харкова Харківської області, , банк одержувача ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації: 22030101 або надати докази відсутності на його особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте, позивачем в поданій позовній заяві не зазначено його ідентифікаційний код та ідентифікаційний код юридичної особи відповідача.

Відповідно до частини 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Так, позивачем оскаржуються постанови від 11.03.2017, від 16.03.2017, від 13.04.2017 про поміщення до ДІЗО засудженого ОСОБА_1, проте, в порушення вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України оскаржуваних рішень до позову не надано, також не надано клопотання про витребування вказаних постанов у відповідача.

Відповідно до вимог пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав до матеріалів позовної заяви - не надано, позовна заява таких застережень не містить.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 оскаржує постанови від 11.03.2017, від 16.03.2017, від 13.04.2017 про поміщення до ДІЗО засудженого, проте до суду із вказаним позовом звернувся 16.12.2017, тобто з пропуском встановленого чинним законодавством строку.

Так, у позовній заяві позивач зазначив, що адміністративний позов подано у строк, оскільки про порушення права ОСОБА_1 його представнику стало відомо під час розгляду його клопотання у Червонозаводському районному суді м. Харкова.

Поряд із тим, суд звертає увагу, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду шестимісячний строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, в даному випадку строк звернення до суду обчислюється з дня коли позивач дізнався про порушення його прав, а не його представник.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та надати докази в обґрунтування підстав для поновлення строку.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160,161,169,248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сумської виправної колонії (№116) про скасування постанови - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви із зазначенням ідентифікаційного коду позивача та відповідача разом із копією для відповідача, оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 2114,40 грн або надання доказів відсутності на його особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору, належним чином засвідчених копій постанов від 11.03.2017, від 16.03.2017, від 13.04.2017 про поміщення до ДІЗО засудженого ОСОБА_1 разом із копіями для відповідача або клопотання про витребування доказів, письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин його пропуску або вказати інші підстави для поновлення строку.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Волошин