Справа № 705/1186/13-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/1186/13-а
УХВАЛА

06 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Літвіної Н.М.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 11 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Уманської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_2 про скасування рішення в частині та скасування свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 11 січня 2018 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Уманської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_2 про скасування рішення в частині та скасування свідоцтва про право власності - передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Дане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до ч. 2 статті 20 КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті. Дана справа не відноситься до справ, які містяться в переліку ч.1 статті 20 КАС України, тому справа предметно підсудна Черкаському окружному адміністративному суду, а не Христинівському районному суду як адміністративному суду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у справі, оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

05 березня 2018 року до суду надійшло клопотання від апелянта про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з її хворобою. Жодних доказів на підтвердження даної заяви надано не було. Суд зазначає, що участь сторін у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши доводи апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду скасувати з ухваленням нового рішення про закриття провадження у справі, з огляду на таке.

В ході підготовки справи до розгляду судом було встановлено, що в лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про скасування рішення Виконкому Уманської міської ради №587 від 27 листопада 2008 року в частині оформлення Свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 та скасування Свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1, виданого відділом житлового господарства Уманської міської ради 08 грудня 2012 року серії НОМЕР_1

З аналізу наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №587 від 27 листопада 2008 року «Про оформлення права власності на квартири» стосується цивільного права і не має відношення до державного чи суспільного інтересу. На підставі даного рішення було видано свідоцтво про право власності на квартиру - приватне майно.

Відповідно до норм статті 4 КАС України - адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В силу п. 1 ч. 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Приписи ч. 1 статті 2 КАС України визначають, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, як на підставу для звернення до адміністративного суду із цим позовом позивач зазначив, що відповідачем прийнято рішення №117 від 13 березня 2008 року «Про розгляд заяв індивідуальних забудовників», яким дозволено ОСОБА_6 здійснити реконструкцію частини житлового будинку з добудовою кухні на земельній ділянці за адресою: м. АДРЕСА_2. Надалі, 27 листопада 20008 року відповідачем прийнято рішення № 587 «Про оформлення права власності на квартири», яким вирішив оформити Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за адресою: м. АДРЕСА_2. Дане рішення, на думку позивача, є незаконним, оскільки вказаної квартири не існує.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач фактично не погоджується з перебудовою чи реконструкцією під квартири будинку за адресою: м. АДРЕСА_2 та їх неприйняттям в експлуатацію.

В даному випадку це спір про право цивільне, хоча однією зі сторін у ньому виступає особа публічного права і в даному випадку у спірних правовідносинах реалізується не публічний, а приватний інтерес.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є захист права власності чи права користування на рухоме майно - житловий будинок, не підлягає розгляду за правилами та в порядку адміністративного судочинства, між учасниками відсутні публічно-правові відносини, існування яких є підставою для розгляду справи у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, посилання позивача на те, що у межах спірних правовідносин предметом оскарження є рішення відповідача саме як суб'єкта владних повноважень, є, на переконання судової колегії, помилковим, оскільки оформлення відповідним рішенням права власності на майно не зумовлює набуття ним ознак нормативно-правового акту чи акту індивідуальної дії у розумінні положень КАС України.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 07 липня 2015 року у справі № 21-847а15 та від 23 лютого 2016 року у справі №21-6551а15, а згідно абз. 2 ч. 1 статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, виходячи зі змісту позовної заяви та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», Суд, зокрема зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» визначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів».

За правилами статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 319, 325, 328, 329 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 11 січня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Уманської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_2 про скасування рішення в частині та скасування свідоцтва про право власності - закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Літвіна Н.М.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Літвіна Н. М.

Чаку Є.В.