Справа № 826/138/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

19 лютого 2018 року справа №826/138/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: Крижевської Я.В.;

відповідача: Церковної С.Ю.

розглянувши у судовому засідання адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському районі)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Еліт Сервіс")
простягнення податкового боргу шляхом перерахування грошових коштів з усіх розрахункових рахунків відповідача на відповідні бюджетні рахунки: орендна плата з юридичних осіб в розмірі 2 558 417,54 грн.
На підставі частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 19 лютого 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки за ТОВ "Еліт Сервіс" обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 2 558 417,54 грн., який підлягає стягненню з рахунків відповідача у судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2017 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №826/138/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідач подав письмове заперечення проти позову та клопотання про зупинення провадження у справі, у якому зазначив, що позовні вимоги пред'явлені після припинення договору оренди землі від 23 листопада 2004 року №82-6-00252, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Еліт Сервіс", а підприємство сплачувало орендну плату за договором, який перестав діяти; крім того позивач вважає, що розгляд даної справи неможливий до набрання законної сили рішенням у справі №910/19976/16 за позовом ТОВ "Еліт Сервіс" до Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування рішення.

Відповідач також подав письмові пояснення, у яких просив відмовити у позові у зв'язку із відсутністю орендних правовідносин, та повторне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №910/19976/16, а саме перегляду рішення Верховним Судом України.

В судовому засіданні 19 лютого 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Згідно з довідкою ДПІ у Печерському районі від 15 грудня 2016 року №6956/26-55-17-02 за даними оперативного обліку інтегрованої картки за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по ТОВ "Еліт Сервіс" станом на 13 грудня 2016 року обліковується податковий борг по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 2 558 417,54 грн.

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлює, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наявні у справі докази підтверджують, що спірна сума заборгованості із орендної плати виникла внаслідок несплати відповідачем суми податкового зобов'язання, самостійно визначеного у податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013-2016 роки.

Доказів сплати самостійно визначеної суми податкового зобов'язання у строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, відповідачем до суду не надано, а отже спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що позивач надсилав відповідачу податкову вимогу від 04 грудня 2013 року №1346-15; яка отримана представником відповідача 11 грудня 2013 року, що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Докази, які б підтверджували сплату спірної суми податкового боргу на момент вирішення спору, у справі відсутні, що є підставою для його стягнення у судового порядку.

В частині посилань відповідача на припинення орендних відносин за договором оренди землі від 23 листопада 2004 року №82-6-00252, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Еліт Сервіс", та щодо необхідного зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №910/19976/16 суд звертає увагу на наступне.

Згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 20 лютого 2017 року у справі №910/19976/16 за позовом ТОВ "Еліт Сервіс" до Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування рішення, залишеного без змін постановою Вищого господарського суду України від 11 жовтня 2017 року, встановлено, що 15 листопада 2004 року між ТОВ "Еліт Сервіс" та Київською міською радою укладений договір оренди земельної ділянки №82-6-00252, зареєстрований Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради від 23 листопада 2004 року, відповідно до якого Київська міська рада за актом приймання-передачі зобов'язалася передати, а позивач - прийняти в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку кадастровий номер: :82:074:0013) площею 0,8325 га у пров. Лаврському, 9 для будівництва, експлуатації та обслуговування готельно-культурологічного комплексу з розвинутими сервісними службами та підземним паркінгом.

На виконання вказаного договору оренди 23 листопада 2004 року Київська міська рада передала, а ТОВ "Еліт Сервіс" прийняло у користування зазначену земельну ділянку, що підтверджується актом приймання-передачі від 23 листопада 2004 року.

У подальшому, 29 листопада 2012 року Київською міською радою прийнято рішення №647/8931, яким відмінено рішення Київської міської ради №31-10/905 від 25 вересня 2003 року, розірвано договір оренди №82-6-00252 від 23 листопада 2004 року в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця - Київською міською радою; зобов'язано Департамент земельних ресурсів зняти з реєстрації договір оренди.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що відносини з оренди припинилися, а тому ТОВ "Еліт Сервіс" не повинне сплачувати орендну плату за договором оренди землі №82-6-00252 від 23 листопада 2004 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що наведені відповідачем обставини не звільняють ТОВ "Еліт Сервіс" від обов'язку сплати суми самостійно визначеного податкового зобов'язання, яка, в силу пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, вважається узгодженою та підлягає сплаті у встановлений строк.

При цьому припинення орендних правовідносин не є підставою для відмови у позові про стягнення спірного податкового боргу, оскільки зазначене може бути приводом для внесення змін до податкової звітності у порядку статті 50 Податкового кодексу України.

Таким чином, рішення у справі №910/19976/16 за позовом ТОВ "Еліт Сервіс" до Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування, не може впливати на результат вирішення даного спору, що свідчить про безпідставність клопотань відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДПІ у Печерському районі є доведеними, підтверджуються необхідними доказами, та про необхідність їх задоволення.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень стягнення судового збору з відповідача не передбачено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 2; ідентифікаційний код 39669867) задовольнити повністю.

2. Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 2-А; ідентифікаційний код 2794854) на користь Державного бюджету України (бюджетний рахунок №0007; одержувач: УДКСУ у Печерському районі міста Києва; код одержувача 38004897, банк одержувача ГУ ДКСУ у місті Києві, МФО 820019; код платежу 18010900) податковий борг з орендної плата з юридичних осіб в розмірі 2 558 417,54 грн. (два мільйони п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч чотириста сімнадцять тисяч п'ятдесят чотири копійки).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко