Справа № 819/2383/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2383/17

28 лютого 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю: секретаря судового засідання Придаткевич Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Калашник Н.Я., довіреність від 09.01.2018 № 277/01

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про повернення безпідставно сплачених коштів у розмірі 3785,28 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, управління державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про повернення безпідставно сплачених коштів у розмірі 3785,28 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбані 07.11.2017 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" звільнений від сплати такого збору, а при зверненні до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із проханням про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3785,28 грн. отримав відмову. Позивач вважає таку відмову протиправною, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29.01.2018 враховуючи матеріали справи та поданий Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, а також клопотання управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі, суд дійшов висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін і призначив судове засідання на 13.02.2018.

В судовому засіданні 13.02.2018 задоволено клопотання управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області щодо зміни статусу з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Також задоволено клопотання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про відкладення розгляду справи на 28.02.2018.

В судовому засіданні 28.02.2018 позивач, змінивши позовні вимоги, просив суд зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення йому 3785,28 грн. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Представник Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та пояснила, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Крім того, ОСОБА_1 добровільно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3785,28 грн., і об'єднане управління не вчиняло дій та не приймало рішень щодо зобов'язання позивача сплатити такий збір.

Представник третьої особи - управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області в судове засідання повторно не прибула, однак в клопотанні від 16.01.2018, поданому через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду просить розглядати справу № 819/2383/17 без її участі, при вирішенні даної справи покладається на рішення суду.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

07.11.2017 між ОСОБА_1 та ПАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким позивач придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.7-8).

Перед укладенням вищезазначеного договору позивач сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла - 3785,28 грн., відповідно до квитанції №0.0.887146558.1 від 07.11.2017, як це передбачає пункт 15.3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 "Про затвердження порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" та пункт 10 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". (а.с.6).

Згідно довідки управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №130 від 15.01.2018 підтверджено зарахування до державного бюджету 07.11.2017 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна" в сумі 3785,28 грн. (а.с.22).

Позивач звертався до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із вимогою про повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 3785,28 грн., проте листом від 28.11.2017 №19172/07 йому відмовлено з посиланням на відсутність підстав для повернення вказаного збору, так як Пенсійний фонду України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз'яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.11).

ОСОБА_1 не погоджуючись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР із змінами та доповненнями.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів суд дійшов до висновку, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Факт придбання ОСОБА_1 нерухомого майна вперше підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта сформованої 28.11.2017, згідно якої позивач є власником 1/1 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 07.11.2017. (а.с.10).

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка від 08.12.2017 №3406 ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" про те, що станом на 29.12.2012 за ОСОБА_1 згідно обліку технічної інвентаризації в м. Тернополі не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м. Тернополі. (а.с.12)

Згідно довідки ПАТ "Державний ощадний банк України" вих № 175 від 27.12.2017 ОСОБА_3 (відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові НОМЕР_2 від 02.07.1996 - ОСОБА_1 (а.с.32) житлових чеків не використав. (а.с.13)

Квартири, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4, в яких зазначено місце проживання позивача згідно паспорта НОМЕР_3, виданого 01.10.1996 Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, (а.с.30) належать на праві приватної власності іншим особам.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували факт придбання позивачем житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дійсно 07.11.2017 вперше придбав житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна - однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 та при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 3785,28 грн. згідно квитанції №0.0.887146558.1 від 07.11.2017 на вказану суму та довідки управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №130 від 15.01.2018, який підлягає поверненню.

Відмова відповідача в частині повернення позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 3785,28 грн., є протиправною, оскільки саме органи Пенсійного фонду України, які контролюють справляння надходжень бюджету по даному збору, мають у разі ініціативи платника сформувати та подати відповідне подання до органів державної казначейської служби.

Відсутність можливостей в органів Пенсійного фонду України встановити придбання житла конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, і саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір згідно квитанції №0.0.924144478.1 від 22.12.2017 у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул. Руська, 17, м. Тернопіль, ) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області (бульвар Т.Шевченка, 3, м. Тернопіль, ) подання про повернення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (46005, АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 3785 (три тисячі сімсот вісімдесят п'ять) грн. 28 коп. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції №0.0.887146558.1 від 07.11.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (вул. Руська, 17, м. Тернопіль, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (46005, АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. сплачений згідно квитанції №0.0.924144478.1 від 22.12.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 березня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.