Справа № 189/1404/17(2-а/189/29/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2018 рокусправа № 189/1404/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Семененка Я.В.

судді: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року (суддя Чорна О.В.) у справі №189/1404/17 (провадження 2-а/189/29/17) за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати неправомірним рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивача піклувальником ОСОБА_2 та зобов'язати орган опіки та піклування прийняти рішення про призначення його піклувальником зазначеної особи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_2, яка є його бабцею, страждає важкими захворювання та потребує постійного стороннього нагляду. На своє звернення щодо оформлення піклування, він отримав рішення відповідача від 24.05.2017р., яким його призначено помічником ОСОБА_2, але вказаний статус не надає у повному обсязі можливості реалізувати законні права та інтереси ОСОБА_2 24.09.2017р. позивач повторно звернувся до органу опіки та піклування із заявою про призначення його піклувальником ОСОБА_2 Листом від 26.09.2017р. №1431 позивачу відмовлено у призначенні піклувальником ОСОБА_2 Вказані обставини стали підставою звернення з позовом до суду.

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зазначені позивачем підстави не визначаються Цивільним кодексом України як підстави для встановленні піклування над особою, оскільки піклування встановлюється, зокрема, над фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. У спірному випадку цивільна дієздатність ОСОБА_2 не була обмежена, у зв'язку з чим відсутні законодавчо визначені підстави для встановлення над нею піклування. При цьому, суд першої інстанції, з огляду на пояснення позивача, вказав на те, що Правила опіки та піклування, затвердженні Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999р. №34/166/131/88, згідно яких піклування також може бути встановлено над особами, які за станом здоров'я не

можуть самостійно захищати свої права, можуть застосовуватися тільки в тій частині, яка не суперечить Цивільному кодексу України.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені Правила опіки та піклування можуть застосовуватися лише в тій частині, яка не суперечить Цивільному кодексу України. За позицією позивача положення вказаних Правил не суперечать вимогам Цивільного кодексу України, оскільки дане питання ним не врегульоване.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 24.05.2017 року виконавчий комітет Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області прийняв рішення № 67, яким затвердив висновок опікунської ради про призначення та реєстрацію помічника фізичної дієздатної особи, яка за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки.

Згідно цього висновку ОСОБА_1 був призначений та зареєстрований помічником ОСОБА_2 терміном до 04.04.2018 року.

25.09.2017 року позивач повторно звернувся до відповідача з проханням призначити його піклувальником ОСОБА_2, посилаючись на ч.2 п.1,2 Наказу держкомітету України у справах сім'ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88, відповідно до якого піклування також може бути встановлене над особами, які за станом здоров'я не можуть самостійно захищати свої права.

26.09.2017р. листом №1431 позивач повідомлений про відмову у призначенні його піклувальником. Відмова обґрунтована відсутністю правових підстав для встановлення піклування над ОСОБА_2

Вказані обставини стали підставою звернення позивача з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Предметом спору у цій справі є рішення виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, як органу, якому делеговані повноваження щодо вирішення питань від імені Держави про встановлення опіки та піклування. Вказане рішення відповідача оскаржене позивачем з підстав не відповідності його вимогам чинного законодавства України, оскільки за позицією позивача орган опіки та піклування наділений повноваженнями щодо встановлення піклування над особами, які за станом здоров'я не можуть самостійно захищати свої права.

Суд першої інстанції, вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, правильно виходив з того, що вичерпний перелік підстав для встановлення піклування над особою визначено Цивільним кодексом України.

Так, відповідно до ст..59 ЦК України визначено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Оскільки, у спірному випадку цивільна дієздатність ОСОБА_2 не була обмежена у встановленому законом порядку, то суд першої інстанції обґрунтовано вказав на правомірність відмови відповідача у призначенні позивача піклувальником над ОСОБА_2

При цьому, суд першої інстанції, з огляду на позицію позивача, правильно вказав на те, що Правила опіки та піклування, затвердженні Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999р. №34/166/131/88, згідно яких піклування також може бути встановлено над особами, які за станом здоров'я не можуть самостійно захищати свої права, можуть застосовуватися тільки в тій частині, яка не суперечить Цивільному кодексу України.

Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими, оскільки Цивільний кодекс України прийнятий пізніш в часі, аніж зазначені Правила та має вищу юридичну силу над вказаними Правилами, у зв'язку з чим, визначаючи підстави для призначення піклування, слід керуватися саме положеннями Цивільного кодексу України.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що положення вказаних Правил не суперечать вимогам Цивільного кодексу України, оскільки дане питання ним не врегульоване, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Цивільним кодексом України, який набрав чинності з 01.01.2004р., по іншому врегульовано питання щодо надання дієздатній фізичній особі допомоги у здійсненні її прав та виконання обов'язків.

Так, відповідно до ч.1 ст.78 ЦК України дієздатна фізична особа, яка за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки, має право обрати собі помічника.

Отже, для реалізації прав та обов'язків дієздатними особами, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки, встановлено такий правовий інститут як «інститут помічників».

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що дієздатна особа ОСОБА_2 скористалася таким правом та для здійснення нею своїх прав органом опіки та піклування призначено помічника - ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року у справі №189/1404/17 (провадження 2-а/189/29/17) - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 06.03.2018р.

Повне судове рішення складено 07.03.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк