Справа № 573/47/18
Суддя: Черкашина М. С.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/47/18
Номер провадження 2-а/573/6/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

02 березня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність справи, та враховуючи, що для складання повного тексту рішення необхідний значний час, а тому суд вирішив проголосити його вступну та резолютивну частину.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 250, 251, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серія МА № 476068, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до інспектора УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (місце знаходження: м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 23) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 262878 від 13 січня 2018 року, винесену інспектором УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:

Справа № 573/47/18

Номер провадження 2-а/573/6/18

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

02 березня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 13 січня 2018 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13 січня 2018 року інспектором УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАА № 262878 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення проїзду на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України. Позивач вважає зазначену постанову незаконною за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зокрема зазначає, що при винесенні постанови інспектором не враховано реальну ситуацію на дорозі, а саме на перехрестях перед світлофорами на шляху руху взагалі відсутня дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, а також відсутнє перехрестя доріг, а лише наявний виїзд/заїзд до будинкової території. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову інспектора УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕАА № 262878 від 13 січня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у адміністративному позові. Зокрема пояснив, що 13 січня 2018 року, рухаючись по вул. Г.Кондратьєва в м. Суми, він керуючи автомобілем НОМЕР_2, виїхав на не заборонений зелений сигнал світлофора та здійснив зупинку у встановленому місці для висадки пасажирів. Після чого завершував рух через перехрестя вже на заборонений червоний сигнал світлофора, оскільки на вказаному перехресті перед світлофором на шляху руху була відсутня дорожня розмітка або забороняючий дорожній знак. Щодо наданого відповідачем відеозапису із відео реєстратора зауважив, що на даному відео є лише зйомка його автомобіля в момент коли він завершує маневр із зупинки на заборонений сигнал світлофора, проте на відео відсутній запис саме початку руху його автомобіля на дозволяючий зелений сигнал світлофора. Таким чином, в його діях відсутні порушення п. 8.7.3 е ПДР України, а отже постанова винесена інспектором УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 серії ЕАА № 262878 від 13 січня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Відповідач інспектор УПП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надавши письмове заперечення, яке мотивоване тим, що 13 січня 2018 року згідно із розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху. Близько 10-13 год. на вул. Г.Кондратьєва поблизу будинку № 122, ним було виявлено автомобіль Рута 25, н. з. ВМ 3602 АА, який здійснив рух на червоний забороняючий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Так, пунктом 8.7.3е ПДР України передбачено, що червоний сигнал, у томі числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Відповідно до п. 2.3.б водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобовязаний бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, яка визначається у п. 1.10 ПДР України як сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху ( наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій. Із відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що позивач здійснив рух на червоний забороняючий сигнал світлофора, тобто в його діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Враховуючи викладене вище, просить залишити постанову серії ЕАА № 262878 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, оголосивши письмові заперечення відповідача ОСОБА_2, повно, всебічно і обєктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси та просити про їх захист.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст. 6 КАС України).

Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 8 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 122 віднесено до компетенції органів Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається.

Частинами четвертою та пятою статті 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

У п. 2.3 рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що законодавство передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається в скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху, зокрема, за ст. 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що 13 січня 2018 року інспектором УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 262878 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 13 січня 2018 року о 10 год. 13 хв., рухаючись по вул. Г.Кондратьєва в м. Суми, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, що зафіксовано відеореєстратором НІАОМІ YI CAR DV, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП України (а. с. 6).

Згідно з доводами ОСОБА_1, які не спростовані відповідачем, на час винесення постанови він не був згодний з порушенням.

Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також обґрунтованості прийнятого рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку, що на підставі встановлених та не спростованих відповідачем фактів, при оформленні матеріалів адміністративної справи та винесенні оскаржуваної постанови, інспектором Рубаном Є.М. допущено порушення вимог ст.280 КУпАП.

Так, незважаючи на заперечення позивачем своєї вини на місці події, відповідач, мав би перед прийняттям постанови, як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку при вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В оскаржуваній постанові від 13 січня 2018 року серії ЕАА № 262878 відсутні будь-які об'єктивні докази, які б достеменно свідчили про порушення позивачем п. 8.7.3е ПДР України, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оглянуте у судовому засіданні відео, яке зафіксоване із відео реєстратора автомобіля відповідача ОСОБА_2, дозволяє зробити висновок про те, що сам момент початку руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на запису відсутній, як відсутнє і перехрещення доріг, а наявний лише виїзд/заїзд до прибудинкової території. Крім того, на перехрестях перед світлофорами на шляху руху повинна бути дорожня розмітка 1.12 ( стоп-лінія) або дорожній знак 5.62., які також відсутні, що не спростовується відеозаписом, що свідчить про відсутність в діях позивача ознаки порушення правил дорожнього руху України, згідно п. 8.7.3е, згідно яких забороняється рух транспортних засобів на червоний сигнал світлофору.

Частиною другою статті 122 КУпАП правопорушенням, за яке настає адміністративна відповідальність, крім іншого, визначено проїзд т/з на заборонений сигнал світлофору.

Аналізуючи надані відповідачем докази суд вважає, що у судовому засіданні відповідачем не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що інспектором УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому постанова ЕАА № 262878 від 13 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесена інспектором УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 від 13 січня 2018 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 10, 122, 222, 251-252, 258 КУпАП, рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, ст.ст. 2, 5-6, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серія МА № 476068, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до інспектора УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (місце знаходження: м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 23) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 262878 від 13 січня 2018 року, винесену інспектором УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено і підписано 05 березня 2018 року.

Суддя: