Справа № 716/240/18
Суддя: Сірик І. С.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/240/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.18 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді: Сірик І.С.

за участю секретаря судових засідань - Якимик К.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) до поліцейського СРПП Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУМБ капрала поліції Соловій Д.Я. (місце знаходження: м.Заставна вул. Незалежності, 49) про визнання незаконною та скасування постанови серії НК №268402 від 08.02.2018 року про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 року до суду з позовною заявою звернувся позивач ОСОБА_2 до відповідача поліцейського СРПП Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУМБ капрала поліції Соловій Д.Я про визнання незаконною та скасування постанови серії НК №268402 від 08.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, за ст.122 ч.1 КУпАП. Мотивує заявлені вимоги тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 08.02.2018 року застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. за те, що він 08.02.2018 року о 16 год. 00 хв. керував транспортним засобом марки «Barkas 1000» номерний знак НОМЕР_1 в м.Заставна по вул. Бажанського здійснив зупинку в дії дорожнього знаку 3.34- стоянка, зупинка - заборонено.

Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 08.02.2018 року є незаконною і такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсним обставинам справи, що на його думку призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню. Просить позовну заяву задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, відзиву від відповідача в суд не поступило у встановлений строк.

Згідно з частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши і розглянувши справу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші.

Згідно частини першої та другоїстатті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 08.02.2018 року постановою (серії НК №268402) про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України, зокрема за порушення вимого дорожнього знаку 3.34 стоянка та зупинка заборонена.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст.9 ч. 1 КпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правовими позиціями ВСУ в п. 24 постанови Пленуму від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

За матеріалами справи, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №268402 від 08.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КпАП України, а саме за здійснення зупинки автомобіля в дії дорожнього знаку 3.34 - стоянка та зупинка заборонена. Відповідно до п. 15.1 Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Згідно п.15.2 За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем по справі не враховані положенняст.62 Конституції України, а саме - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (також правопорушення). Відповідно дост. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положеньст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч. 1, 2 і 3 ст. 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених … частинами 1, 2 і 3 ст.122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п.10 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КпАП України відповідачем до суду не надано; відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимогст. 77 КАС Українине надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконною, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП- підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.7,121,222,251,252,255,280,283,288 КпАП України, ст.ст.1, 2, 3,8,9,19,20, 22,72,77,243,244,246,271,КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУМБ капрала поліції Соловій Д.Я. про визнання незаконною та скасування постанови серії НК №268402 від 08.02.2018 року про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії НК №268402 від 08.02.2018 року, винесену поліцейським СРПП Заставнівського ВП капралом поліції Соловій Д.Я. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана або до Заставнівського районного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сірик І.С.