Справа № 813/867/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №813/867/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 березня 2018 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Качур Р.П. одержала позовну заяву ОСОБА_1 до Військової прокуратури Західного регіону, Прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Військової прокуратури Західного регіону Пандяка М.І. про встановлення відсутності компетенції, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової прокуратури Західного регіону, Прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури Західного регіону Пандяка Максима Ігоровича про визнання відсутності компетенції у Прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях військової прокуратури Західного регіону Пандяка Максима Ігоровича, як суб'єкта владних повноважень, визначати інший орган досудового розслідування до компетенції якого не віднесено розслідування справ певної категорії (ст. 216 КПК України) та доручати відповідне розслідування справи, оскільки правомочність таких дій відноситься до компетенції іншої особи, з числа визначених у ст. 36 КАС України.

Відповідно до п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів з'ясовано, що 22.01.2018 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 00000014 відповідачем 2 - прокурором відділу військової прокуратуру ЗРУ Пандяком М.І, внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України та розпочато досудове розслідування, яке здійснюється слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Львівській області під процесуальним керівництвом прокурора. У вказаному вище кримінальному провадженні позивач є стороною, (підозрюваним)

У своєму позові позивач просить визнати факт відсутності компетенції Відповідача 2, як суб'єкта владних повноважень визначати інший орган досудового розслідування до компетенції якого не віднесено розслідування справ певної категорії (ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України) та доручати відповідне розслідування справи, оскільки правомочність таких дій відноситься до компетенції іншої особи, з числа зазначених у ст. 36 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Кримінального процесуального кодексу України - Генеральний прокурор України, його заступники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя і прирівняні до них прокурори своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Стаття 216 Кримінального процесуального кодексу України визначає підслідність кримінальних проваджень за слідчими органами досудового розслідування, разом з тим, до компетенції слідчих органів Служби безпеки України не віднесено здійснення досудового розслідування злочину передбаченого ст. 368 Кримінального кодексу України.

Отже питання визначення підслідності і доручення на проведення досудового розслідування вказаного злочину є у виключній компетенції осіб зазначених у ч. 5 ст. 36 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд зважає на покликання позивача на те, що відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.09.2016 року (вих. № 9-2388/04-16) щодо окремих питань, пов'язаних з процесуальних наслідками порушення правил підслідності під час досудового розслідування, адресованого Заступникові Генерального прокурора - керівникові САП Холодницькому Н.І. (на який покликається позивач), де зазначено, що на думку суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ, проведення досудового розслідування кримінального провадження, зокрема, проведення окремих слідчих (розшукових) дій, заходів забезпечення кримінального провадження тощо, органом, до компетенції якого, згідно із процесуальним законодавством не віднесено його здійснення, порушує загальні засади законності здійснення кримінального провадження, закріплені у ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України та унеможливлює виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Серед іншого у Листі також зазначено, що відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустими визнаються докази отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

ОСОБА_1 у тексті позовної заяви покликається саме на порушення правил підслідності, наводить факт здійснення слідства та збору доказів не уповноваженим на те суб'єктом процесуальної діяльності, та просить визнати факт відсутності компетенції суб'єктів владних повноважень, що здійснюють як досудове розслідування так і процесуальний нагляд, тобто оскаржує і просить визнати, як значимі для нього факти, саме у кримінальному провадженні.

Відтак, дії відповідача 2, з якими не погоджується позивач, врегульовуються приписами Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення. Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність слідчих, органів досудового розслідування, прокуратури. Однак таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності слідчих, органів досудового розслідування, прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб має свої особливості та не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Оскільки вказані питання регламентуються Кримінальним процесуальним кодексом України, а спірні правовідносини не відносяться до юрисдикції адміністративного суду, зазначене унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що спір, з приводу якого позивач звернувся до суду, є кримінально-правовим та підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, а відтак, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 170 КАС України суд роз'яснює позивачу, що розгляд такої справи віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції за правилами кримінального судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170, ст.ст. 4, 19, 243, 248, 256, 295, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и л а:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової прокуратури західного регіону, Прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Військової прокуратури Західного регіону Пандяка М.І. про встановлення відсутності компетенції - відмовити.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву - невідкладно.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду у п'ятнадцятиденний строк з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Качур Р.П.