Справа № 808/279/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2018 року справа № 808/279/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2017 р. (суддя батрак І.В.) в справі № 808/279/17 за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 (далі уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) про визнання протиправною уповноваженої особи щодо не включення повної інформації до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно всієї гарантованої суми, належної до виплати; зобовязання уповноважену особу внести зміни до списку (переліку) вкладників, які Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно включення всієї суми відшкодування, належної до виплати, в розмірі 175863,58 грн.; зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми відшкодування, належної до виплати, гарантованої виплати у розмірі 175863,58 грн.

Позивачем змінено позовні вимоги шляхом подання заяви, в якій позивач просить зобовязати уповноважену особу внести зміни до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду стосовно включення відшкодування належної до виплати суми в розмірі 44157,19 грн.; зобовязання Фонд скласти та затвердити зміни та доповнення до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, щодо внесення суми відшкодування належної до виплати позивач суми відшкодування в розмірі 44157,19 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2017 р. позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 щодо не включення рахунків ОСОБА_3 до Переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 подати додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити рахунки ОСОБА_3 до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно включення суми відшкодування, належної до виплати ОСОБА_4, а саме 44370,46 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» просить скасувати постанову, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує, що підставою для не включення позивача до переліку вкладників є укладання позивачем договору позики з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», а не договору банківського вкладу, кошти за договором залучались саме ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», а не банком. Крім того, судом першої інстанції не враховано наявність судових рішень, які набрали законної сили та якими встановлено, що проведення операцій від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за рахунок коштів, відображених на їх рахунках внаслідок проведення операцій, та коштів, що обліковуються на поточних рахунках, щодо перерахування на поточні рахунки 14673 фізичних осіб, відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський», коштів на загальну суму 1642 млн. грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором», «оплата процентів по договору» призвело до фактичного зменшення зобовязань ПАТ «Банк Михайлівський» перед юридичними особами та збільшення зобовязань перед фізичними особами, які мають в банку поточні рахунки; встановлення фактичного не перерахування коштів, а здійснення тільки проводок у балансі.

Учасники справи до судового засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у звязку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 є клієнтом ПАТ «Банк Михайлівський» й має в цій банківській установі відкриті рахунки № 8701 та № 8702.

Крім того, між ПАТ «Банк Михайлівський» (банк) та ОСОБА_3 (вкладник) укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Супердохідний тиждень+» (класичний) № 840-014-000200608 від 09.03.2016 (із урахуванням договору про внесення змін №1 від 09.03.2016), відповідно до якого, вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти вкладника та зараховує їх на вкладний (депозитний) рахунок №8701 у доларах США, що відкривається Банком на імя вкладника, і зобовязується виплачувати вкладнику суму вкладу і проценти на неї в порядку та на умовах, встановлених цим договором. Вклад розміщується з дати укладення договору 09.03.2016 по 05.09.2016.

Згідно із платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №1475247 від 09.03.2016 позивач перерахував на свій рахунок №8701 грошові кошти у сумі 100 доларів США з призначенням платежу «Залучення коштів на депозит згідно з договором 840-014-000200608 від 09.03.2016».

20 травня 2016 року між ОСОБА_3 (вкладник) та ПАТ «Банк Михайлівський» (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-015-000243961, за умовами якого вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти вкладника та зараховує їх на вкладний (депозитний) рахунок №8703 у гривні, що відкривається банком на ім'я вкладника, і зобов'язується виплачувати вкладнику суму вкладу та проценти на неї в порядку та на умовах, встановлених цим договором та умовами розміщення вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський», в т.ч. умовами дистанційного банківського обслуговування ПАТ «Банк Михайлівський». Банк приймає вклад на наступних умовах: вид вкладу - строковий вклад; назва банківського вкладу - строковий депозит «Перше знайомство»; початкова сума вкладу 40 000,00 грн.; строк вкладу - 14 днів; вклад розміщується з дати укладання договору - 20 травня 2016 року по 03 червня 2016 року; банк нараховує проценти на суму вкладу за ставкою 5% річних; банк сплачує проценти та суму вкладу на рахунок вкладника №8701 в ПАТ «Банк Михайлівський».

Згідно із квитанцією №5038266 від 20.05.2016 позивач вніс на свій рахунок №8703 грошові кошти у сумі 40 000,00 грн. з призначенням платежу «Залучення коштів на депозит згідно договору №980-015-000243961 від 20.05.2016».

22.12.2015 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», якою встановлено факт здійснення Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» ризикової діяльності, віднесено його до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в діяльності.

Постановою Правління Національного банку України від 27.04.2016 р. № 295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 р.», введено певні обмеження діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».

Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами щодо включення його до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування гарантованої суми за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проте відповіді отримано не було.

У подальшому, в вересні, грудні 2016 року та січні 2017 року Фондом гарантування позивачу виплачена частина гарантованої суми відшкодування відповідно до Заяв на видачу готівки №2593278 від 22.09.2016 на суму 3 139,85 грн., №2885404 від 19.12.2016 на суму 16 004,67 грн., №3043690 від 30.01.2017 на суму 131 706,39 грн.

З наявних в матеріалах справи довідок ПАТ «Банк Михайлівський» про стан рахунку №8701 та виписки по рахунку з 19.05.2016 по 31.10.2016 вбачається, що ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 19 травня 2016 року відповідними платіжними дорученням зі свого розрахункового рахунку ініціював переказ коштів на повернення позик та сплату процентів позивачу на підставі відповідних договорів, укладених між ними.

Договір №980-014-000208698 від 22.03.16 на суму 30 000,00 грн., договір № 980-014-000208681 віл 22.03.2016 на суму 30 000,00 грн., договір №980-014-000208695 від 22.03.2016 на суму 30 000,00 грн., №980-014-000222014 від 15.04.2016, №980-014-000222009 від 15.04.2016, №980-014-000222007, №980-014-000222006 від 15.04.2016, №980-014-000222004 від 15.04.2016 укладені між ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та позивачем і відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на умовах вказаних договорів.

На підставі рішення Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» № 14/БТ від 23.05.2016 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» № 812 від 23.05.2016 р.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» № 124-рш від 12.07.2016 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

01.06.2016 р. тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» складено акт № 2 «Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності», в якому зазначено про виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності, а саме виконання 19.05.2016 р. ПАТ «Банк Михайлівський» платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн.

Позивач внесений до переліку вкладників, платіжні документи яких від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 р. виконані ПАТ «Банк Михайлівський».

Наказом № 42/2 від 01.06.2016 р. затверджено результати перевірки правочинів, викладені в акті № 2 від 01.06.2016 р., відповідно до якого встановлена нікчемність правочинів та застосовано наслідки нікчемності правочинів з подальшим виданням відповідного розпорядження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності визнання відповідачем нікчемними правочинів, недоведеності наявності правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

У відповідності до п. п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року №14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно з п. п. 2, 4 розділу IV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача не включено до переліку вкладників у звязку із тим, що правочин порушує публічний порядок та спрямований на незаконне володіння майном держави та є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За приписами ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

В силу п. 1 ч. 4 ст. 38 вищезазначеного Закону уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що уповноважена особа Фонду може повідомляти про нікчемність правочину сторони за правочинами (договорами), вчиненими (укладеними) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте, в даному випадку визнані нікчемними правочини вчинені не банком. Відповідачем визнано нікчемними правочини щодо перерахування коштів від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок ОСОБА_3 При цьому відповідачем обґрунтовувано нікчемність правочинів приписами п. п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», але суду не надано доказів того, що банк уклав правочини (у тому числі договори) з ОСОБА_3, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Також не надно доказів того, що ОСОБА_3 є пов'язаною з банком особою, а також здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів саме з ОСОБА_3, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Згідно з п. 4 розділу 2 Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 826 від 26.05.2016 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 за № 863/28993, до прийняття рішення про виявлення факту нікчемності правочину (договору) Уповноважена особа Фонду може приймати рішення щодо тимчасового обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій, що можуть призвести до зменшення активів банку, втрати майна, збільшення збитків банку, збільшення витрат Фонду тощо, обов'язково повідомивши про таке рішення Фонд. Зазначене рішення може прийматися в межах здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації в банку.

Оскільки відповідачем неправомірно визнано нікчемними вищевказані правочини, є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для тимчасового обмеження операцій за рахунками позивача.

Таким чином, уповноваженою особою не доведено наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

За таких обставин є правильним висновок суду про скасування рішення про винання переказу коштів нікчемним.

Також судова колегія вважає обґрунтованим задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та надати до Фонду додаткову інформацію про позивача для внесення даних про неї до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Тому колегія суддів вважає, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 розд. ІІІ Положення № 14 є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Посилання апелянта на неврахування судом встановлення судових рішень, що набрали законної сили, якими встановлено, що проведення операцій від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за рахунок коштів, відображених на їх рахунках внаслідок проведення операцій, та коштів, що обліковуються на поточних рахунках, щодо перерахування на поточні рахунки 14673 фізичних осіб, відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський», коштів на загальну суму 1642 млн. грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором», «оплата процентів по договору» призвело до фактичного зменшення зобовязань ПАТ «Банк Михайлівський» перед юридичними особами та збільшення зобовязань перед фізичними особами, які мають в банку поточні рахунки; встановлення фактичного не перерахування коштів, а здійснення тільки проводок у балансі, колегія суддів вважає безпідставними.

Оскільки позивач на був стороною у справах, на які посилається апелянт, не можуть вважатися обставини, встановлені зазначеними апелянтом судовими рішеннями, такими, що мають преюдиціальне значення в цій справі.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2017 р. в справі № 808/279/17 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2017 р. в справі № 808/279/17 за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 05.03.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.03.2018 р.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко