Справа № 826/5622/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2018 року № 826/5622/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та

інформації

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації (надалі - Відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації від 21.03.2017 року №142; зобов'язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації продовжити термін дії ліцензії серії АД№032812, реєстраційний номер ліцензії №6876 на строк не менше 5 років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що рішення Відповідача про відмову в продовженні терміну дії ліцензії з підстав порушення товариством пп.4.1.8 п.4.1 Ліцензійних умов користування радіочастотним ресурсом України є необґрунтованим та безпідставним. Крім цього Позивач звертає увагу, що Відповідач вказує саме на порушення Ліцензійних умов, а не умов Ліцензії, що взагалі не є підставою для відмови у продовженні терміну дії Ліцензії згідно з чинним законодавством України.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що ТОВ «Телесистеми України» з власної вини не в повному обсязі освоєно радіочастотний ресурс за ліцензією №6876 від 05.07.2012 року відповідно до плану освоєння радіочастотного ресурсу, чим порушено пп.4.1.8 п.4.1 Ліцензійних умов користування радіочастотним ресурсом України, а тому у НКРЗІ були наявні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні 11.09.2017 року, Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини четвертої статті 122 КАС України (в редакції станом на вересень 2017 р.).

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Телесистеми України» звернулося до Відповідача із заявою №3047/7 про продовження терміну дії ліцензії №6876 від 05.07.2012 року.

За результатами розгляду вказаної заяви Відповідачем встановлено наступне: «У ліцензії визначені терміни освоєння радіочастотного ресурсу України, а саме, початок користування - січень 2013 року, повне освоєння даної ліцензії - березень 2013 року.

На підставі звернення Позивача від 01.03.2013 року 3239 НКРЗІ прийнято рішення від 14.03.2013 року №145 про перенесення терміну початку користування радіочастотним ресурсом без зміни терміну дії ліцензії №6876 від 05.07.2012 року. Встановлено такі терміни освоєння радіочастотного ресурсу: початок користування - травень 2013 року, повне освоєння - липень 2013 року.

ТОВ «Телесистеми України» листом від 17.06.2014 року №1177 повідомило НКРЗІ про початок користування радіочастотним ресурсом та повним освоєнням заявленого радіочатотного ресурсу згідно з ліцензії. Для підтвердження повного освоєння заявленого радіочастотного ресурсу Позивачем надано дозвіл на експлуатацію радіоелектронного засобу широкосмугового радіодоступу від 04.09.2013 року №ШПС-32-0114163. У вказаному листі Позивач вказує на отримання дозволу на експлуатацію РЕЗ лише у вересні 2013 року.

У зв'язку з цим, НКРЗІ під час розгляду заяви ТОВ «Телесистеми України» щодо продовження терміну дії ліцензії, було враховано висновок ДП «Український державний центр радіочастот» щодо можливості видачі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України від 10.03.2013 року №1-3696. Відповідно до наданого висновку встановлено, що ТОВ «Телесистеми України» не освоєно смуг радіочастот: 2401-2422, 2442-2483, загальною шириною 62 МГц, освоєно тільки 24,39% від зазначеної загальної ширини смуги радіочастот для користування у регіоні, зазначеної у ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України від 05.07.2012 року №6876.».

Так, 21.03.2017 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації прийнято рішення №142, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» у продовженні терміну дії ліцензії від 05.07.2012 року №6876 на користування радіочастотним ресурсом для широкосмугового радіодоступу (радіозв'язку у системі передавання даних з використанням шумоподібних сигналів) на території Київської області, у зв'язку з невиконанням ліцензіатом з власної вини умов, зазначених у ліцензії (порушення вимоги пп.4.1.8 п.4.1 Ліцензійних умов користування радіочастотним ресурсом України, затверджених рішенням НКРЗ від 19.08.2005 року №53 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.10.2005 року за №1237/11517), що встановлено висновком УДЦР №1-3696 від 10.03.2017 року.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові основи користування радіочастотним ресурсом України, визначення повноважень держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом України, права, обов'язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України, визначено в Законі України «Про радіочастотний ресурс України» (надалі - Закон).

Частинами 1, 2 ст. 37 Закону, що регулює спірні правовідносини, визначено, що у разі якщо користувач радіочастотного ресурсу України має намір продовжити зазначений у ліцензії термін користування радіочастотним ресурсом України після його закінчення, він повинен не пізніше ніж за чотири місяці до закінчення терміну дії ліцензії звернутися до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, із заявою встановленої національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, форми.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, не має права відмовити в продовженні терміну дії ліцензії, якщо ліцензіатом виконуються всі умови, зазначені в ліцензії, або ці умови не виконані з причин, які не залежали від користувача. Винятком є випадки, коли у смугах частот для радіотехнологій, зазначених у ліцензії, Планом використання радіочастотного ресурсу України не передбачено подальше використання зазначених радіотехнологій.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону органом державного регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є HKPЗІ, яка утворюється відповідно до Закону України «Про телекомунікації».

До повноважень НКРЗІ щодо регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України, згідно з підпунктом 1 частини другої статті 14 Закону, зокрема, належить ліцензування у сфері користування радіочастотним ресурсом України відповідно до цього Закону (в тому числі продовження строку дії ліцензій за наявності правових підстав).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 30 Закону користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України та дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів - суб'єктами господарювання, які користуються радіочастотним ресурсом України для надання телекомунікаційних послуг.

Ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України - це документ, який засвідчує право суб'єкта господарювання на користування радіочастотним ресурсом України протягом визначеного терміну в конкретних регіонах та в межах певних смуг, номіналів радіочастот з виконанням ліцензійних умов (стаття 1 Закону).

Процедура продовження терміну дії ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України визначена статтею 37 Закону.

В частині 2 ст. 37 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, не має права відмовити в продовженні терміну дії ліцензії, якщо ліцензіатом виконуються всі умови, зазначені в ліцензії, або ці умови не виконані з причин, які не залежали від користувача. Винятком є випадки, коли у смугах частот для радіотехнологій, зазначених у ліцензії, Планом використання радіочастотного ресурсу України не передбачено подальше використання зазначених радіотехнологій.

Відповідно до буквального тлумачення змісту зазначеної норми, Національна комісія не має права відмовити суб'єкту звернення в продовженні терміну дії ліцензії, у разі наявності однієї з наступних обставин: 1) ліцензіатом виконуються всі умови, зазначені в ліцензії; 2) умови, зазначені в ліцензії не виконані з причин, які не залежали від користувача; 3) випадки, коли у смугах частот для радіотехнологій, зазначених у ліцензії, Планом використання радіочастотного ресурсу України не передбачено подальше використання зазначених радіо технологій.

У відповідності до пункту 2 частини другої статті 6 Закону користувачі радіочастотного ресурсу України зобов'язані дотримуватися умов, визначених у ліцензіях на користування радіочастотним ресурсом України та в дозволах на експлуатацію радіоелектронних засобів.

Частиною шостою статті 33 Закону встановлено, що у ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України зазначаються смуги радіочастот для здійснення операторської діяльності, перелік регіонів, де передбачається користування радіочастотним ресурсом України, терміни початку і освоєння радіочастотного ресурсу України та вид радіотехнології, який буде застосовуватися.

Відповідно до підпункту 4.1.8 пункту 4.1 Ліцензійних умов до обов'язків ліцензіата стосовно користування радіочастотним ресурсом України належить дотримуватися термінів початку та повного освоєння радіочастотного ресурсу за ліцензією відповідно до плану освоєння радіочастотного ресурсу, який надавався суб'єктом господарювання до заяви про видачу ліцензії на користування радіочастотним ресурсом, якщо інше не визначено особливими умовами ліцензії.

Як зазначалось вище, Позивачу було встановлено наступні терміни освоєння радіочастотного ресурсу: початок користування - травень 2013 року, повне освоєння - липень 2013 року.

ТОВ «Телесистеми України» 04.09.2013 року від УДЦР отримало дозвіл №ШПМ-32-0114163 на експлуатацію радіоелектронного засобу широкосмугового радіодоступу на адресу місця встановлення: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка».

Листом від 17.06.2014 року №1177 Позивач проінформував Відповідача про початок користування ресурсу та повним освоєнням заявленого радіочастотного ресурсу згідно ліцензії №6876 від 05.07.2012 року на користування радіочастотним ресурсом України, виданої Товариству з обмеженої відповідальності «Телесистеми України» та виданого дозволу №ШПМ-32-0114163 від 04.09.2013 року.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновку про те, що наявні у ТОВ «Телесистеми України» порушення Ліцензійних умов були добровільно усунені Позивачем, що підтверджуються матеріалами справи.

Інших належних та допустимих доказів порушення Позивачем Ліцензійних умов на час прийняття оскаржуваних рішень про відмову у продовженні терміну дії ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України №6876, виданої ТОВ «Телесистеми України» суду не надано.

Крім того, підставою для відмови у продовженні терміну дії Ліцензій Відповідач вказує порушення Позивачем Ліцензійних умов, а не умов Ліцензій, що взагалі не є підставою для відмови у продовженні терміну дії, згідно чинного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про радіочастотний ресурс» - ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України - документ, який засвідчує право суб'єкта господарювання на користування радіочастотним ресурсом України протягом визначеного терміну в конкретних регіонах та в межах певних смуг, номіналів радіочастот з виконанням ліцензійних умов.

Ліцензіат у своїй діяльності керується термінами початку та освоєння радіочастотного ресурсу, які зазначені у «Особливих умовах користування радіочастотним ресурсом», що зазначені у Ліцензіях, а не у планах ліцензіата. які додавалися до заяви.

План освоєння радіочастотного ресурсу, хоча і є обов'язковим документом, який додається до заяви на отримання ліцензії на користування радіочастотним ресурсом, однак в ньому ліцензіат лише зазначає планові наміри початку та повного освоєння радіочастотного ресурсу. Здійснюючи свою діяльність ліцензіат зобов'язаний дотримуватися умов саме ліцензій, а не планів, які додавалися до заяви.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації від 21.03.2017 року №142 «Про відмову у продовженні терміну дії ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України №6876, виданої ТОВ «Телесистеми України», є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про зобов'язання Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації продовжити термін дії Ліцензії реєстраційний №6876 строком на 5 років, Суд зазначає наступне.

Суд вважає, що в даному випадку підлягають задоволенню позовні вимоги шляхом Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації розглянути повторно документи на продовження дії ліцензії серії АД№032812, реєстраційний номер ліцензії №6876 на строк не менше 5 років.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистема України» (адреса: 02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 27-А) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації від 21.03.2017 року №142.

3. Зобов'язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації розглянути повторно документи на продовження дії ліцензії серії АД№032812, реєстраційний номер ліцензії №6876 на строк не менше 5 років.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистема України» (адреса: 02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 27-А) судові витрати у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук