Справа № 823/2355/17
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року справа № 823/2355/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача - Бичека О.А. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку та постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 20250, далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, 14, м. Київ, 03135, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 30.10.2017 до акту №0153911, проведений управління Укртрансбезпеки в Одеській області;

- визнати протиправною та скасувати постанову управління Укртрансбезпеки в Черкаській області №026573 від 19.12.2017 про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у спірних правовідносинах перевозилася сільськогосподарська продукція, а саме кукурудза насипом, який є подільним вантажем, тому у відповідності до положень чинного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері дорожнього руху вимоги працівників відповідача щодо надання позивачем документів (дозволів), видача яких не передбачена законом, а також документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, який він практично не міг отримати, є протиправними, а відповідно і оскаржувані рішення за відсутність дозволу не відповідають вимогам закону. Крім того, в оскаржуваному розрахунку протиправно застосовано до позивача ставку плати за навантаження на одну вісь в розмірі 0,47 Євро за 1 км проїзду, оскільки перевищення на вісь №2 становила 13060 кг при допустимому 11000 кг, тобто перевищення склало 2060 кг, у зв'язку з чим ставка плати за навантаження на одну вісь повинна була становити в розмірі 0,27 Євро.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов та зазначив, що під час здійсненого габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить позивачу на праві приватної власності встановлено перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень загальної маси транспортного засобу та осьових навантажень (на строєну вісь). За результатами проведеної перевірки складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі яких проведено розрахунок 30.10.2017 до акту №0153911 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 104,34 Євро та постанову №026573 від 19.12.2017 про накладення адміністративно-господарського штрафу. Оскільки вказана перевірка здійснена з дотриманням вимог чинного транспортного законодавства України, тому представник відповідача вважає, що оскаржувані розрахунок та постанова є правомірними, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Щодо посилання позивача на неправомірне визначення відповідачем ставки плати за навантаження на одну вісь в розмірі 0,47 Євро за 1 км проїзду, то представник відповідача із вказаним твердженням погодився і зазначив, що управлінням Укртрансбезпеки в Черкаській області позивачу було направлено лист від 26.01.2018 №38/03-169 в якому вказано про необхідність сплати вже відкоригованої плати за проїзд в розмірі 59,94 Євро.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2017 року о 20 год. 01 хв. на ділянці автодороги М-05 Київ-Одеса 450 км + 500 посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом - автомобілем НОМЕР_1, із напівпричепом марки SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності позивачу.

За результатами перевірки складено акт від 30.10.2016 №0157984 та встановлено перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень загальної маси транспортного засобу та осьових навантажень (на строєну вісь), а саме фактичне навантаження на одиночну вісь №2 склало 13,060 т на підставі чого проведено розрахунок від 30.10.2017 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 104,34 Євро.

Крім того, на підставі вищевикладеного, 19 грудня 2017 року начальником управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Завгородським В.І. винесено постанову №026573 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, регулювалася Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п. 3 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління. При цьому згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідується, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Пунктом 4 Порядку №1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку №1567).

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування встановлений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального Користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України №879 від 27.06.2007 (далі - Порядок №879).

Згідно з п. 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Порядку №879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Укравтодор здійснює фінансування робіт з утримання, обслуговування та забезпечення функціонування пунктів габаритно-вагового контролю на підставі кошторису, який щороку складається та затверджується Укравтодором, за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету, передбачених для будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування (п. 5 Порядку №879).

Пункт 38 Порядку №879 визначає, що про випадки невиконання водієм транспортного засобу законних вимог посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки та її територіальних органів щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальний орган, що здійснює габаритно-ваговий контроль, оперативно повідомляє відповідним підрозділам МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до пп. 6 п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом міністерства внутрішніх справ України, Міністерства інфраструктури України від 10.12.2013 №1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС.

Пункт 5 вказаного Порядку визначає, що працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; 2) здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; 3) у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Вищевикладені норми чинного законодавства України та встановлені обставини справи спростовують доводи позивача про проведення габаритно-вагового контролю його транспортного засобу неуповноваженими органами.

Стосовно доводів позовної заяви про відсутність в матеріалах перевірки інформації про засіб зважування, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов'язковість зазначати в квитанції та інших документах тип вагів, на яких здійснювалось зважування транспортного засобу; довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю складається за затвердженою формою, і не містить графи, яка б визначала марку, модель та заводський номер вимірювально-зважувального обладнання тощо.

Згідно з абз. 2 п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки суб'єкта господарювання перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частина 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, згідно п. 4 вказаних Правил, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м (п. 30 Порядку №879).

Рух транспортних засобів та їх складів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

При цьому, чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами, тому дозвіл на рух такого вантажу не видається.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 30.10.2017 Серія 12ААД №840484, ФОП ОСОБА_3 (водій ОСОБА_6.) на транспортному засобі DAF XF 105.510 д.н.з. НОМЕР_3, із напівпричепом марки SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_2 здійснював перевезення кукурудзи в кількості 22,440 т.

За таких обставин, враховуючи, що у спірних правовідносинах перевозилася сільськогосподарська продукція, а саме кукурудза насипом, який є подільним вантажем, тому вимоги працівників відповідача щодо надання документів (дозволів), видача яких не передбачена законом, а також документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, який він практично не міг отримати, є протиправними, а відповідно і розрахунок та постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу за відсутність дозволу не відповідають вимогам закону.

Крім того, Пункти 27-311 Порядку №879 передбачають, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Як встановлено судом із матеріалів справи, в оскаржуваному розрахунку посадовими особами відповідача протиправно застосовано до позивача ставку плати за навантаження на одну вісь в розмірі 0,47 Євро за 1 км проїзду, оскільки перевищення на вісь №2 становила 13060 кг при допустимому 11000 кг, тобто перевищення склало 2060 кг, у зв'язку з чим ставка плати за навантаження на одну вісь повинна була становити в розмірі 0,27 Євро.

Разом з цим, посилання відповідача на те, що управлінням Укртрансбезпеки в Черкаській області позивачу було направлено лист від 26.01.2018 №38/03-169 в якому вказано про необхідність сплати вже відкоригованої плати за проїзд в розмірі 59,94 Євро - не приймається судом до уваги, оскільки у відповідності до положень чинного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері дорожнього руху не передбачено внесення виправлень в розрахунок плати за проїзд листом, крім того, вищевказаний розрахунок плати за проїзд складений управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області, а вищевказаний лист щодо відкоригованої плати за проїзд винесений іншим органом, зокрема, управлінням Укртрансбезпеки в Черкаській області.

Отже, враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасувати розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 30.10.2017 до акту №0153911, проведений управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області і постанови управління Укртрансбезпеки в Черкаській області №026573 від 19.12.2017 про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 30.10.2017 до акту №0153911, проведений управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області;

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Укртрансбезпеки в Черкаській області №026573 від 19.12.2017 про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 12.03.2018.