Справа № 536/2252/17
Суддя: Клименко С. М.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/2252/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Департаменту патрульної поліції за довіреністю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 08 грудня 2017 року в 22 год. 35 хв. він керуючи автомобілем НОМЕР_1 після повороту із вулиці Першотравневої на вулицю Халаменюка на дозволений сигнал світлофору був зупинений відповідачем - інспектором роти №3 батальйону УПП у місті Кременчуці ОСОБА_3, який після перевірки документів заявив, що він начебто порушив п.87.3 (з) Правил дорожнього руху України виконавши маневр повороту ліворуч із вулиці Першотравневої на вулицю Халаменюка на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора у напрямку вказаному стрілкою.

Стверджує, що він Правил дорожнього руху не порушував, оскільки перед виконанням повороту зупинився перед світлофором та доволі довго чекав, коли вимкнеться сигнал додаткової секції світлофору, що надало йому право продовжити рух і тільки після того, як увімкнувся сигнал додаткової секції світлофору, що дозволяє йому рух у напрямку вказаному стрілкою, він здійснив поворот із вулиці Першотравневої на вулицю Халаменюка. На його прохання показати відеозапис порушення ним ПДР відповідач йому відмовив посилаючись, що факт порушення ним ПДР можуть підтвердити інші поліцейські, які знаходяться в автомобілі.

Вважає постанову серії БР № 059177 від 08.12.2017 року по накладенню на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. незаконною, оскільки відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Крім того, наголошує, що протокол по справі не складався, та що місце розгляду справи співпадає з місцем скоєння адміністративного правопорушення, що є порушенням чинного законодавства та в постанові неповно вказано місце проживання та відсутній запис про серію та номер посвідчення водія.

Просив суд скасувати постанову серії БР №059177 від 08 грудня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. та провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити, про обставини та підстави якого пояснив так, як це викладено в заяві.

Відповідач: Інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність.

В відзиві відповідач Інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної сержант поліції ОСОБА_3 позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити, посилаючись, що 8 грудня 2017 року біля 22 год.35 хв. позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_2 в місті Кременчуці виконав маневр повороту ліворуч із вулиці Першотравневої на вулицю Халаменюка на вимкнений сигнал додаткової секції у напрямку вказаному стрілкою, чим порушив п.8.7.3. (з) ПДР України, що ним було зафіксовано та підтверджується доданими письмовими поясненнями інспектора роти №3 батальйону УПП у місті Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, який був свідком порушення позивачем ПДР, винесено постанову та накладено на позивача стягнення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП в виді штрафу в сумі 425 грн. Вважає прийняту ним постанову в відношенні позивача законною, він не порушив процедуру щодо винесення постанови, діяв в межах наданих йому законом повноважень, прав позивача не порушував.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції за довіреністю ОСОБА_2 в задоволенні позову просила відмовити, вважає дії відповідача законними, що підтверджується письмовими пояснення інспектора роти №3 батальйону УПП у місті Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, який був свідком порушення позивачем ПДР та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_3

Заслухавши пояснення позивача, уповноваженого представника третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 08 грудня 2017 року інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_3 виніс постанову серії БР №059177 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та наклав у виді штрафу в сумі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 08 грудня 2017 року біля 22 год.35 хв. керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_2 в місті Кременчуці виконав маневр повороту ліворуч із вулиці Першотравневої на вулицю Халаменюка на вимкнений сигнал додаткової секції у напрямку вказаному стрілкою, чим порушив п.8.7.3. (з) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В п.8.7.3 (з) Правил дорожнього руху України, на порушення якого посилається відповідач в постанові про адміністративне правопорушення вчинене позивачем ОСОБА_1, вказується, що сигнали світлофора мають такі значення: вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою (стрілками).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, доказів вчинення правопорушення суду не надано.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського зафіксовано розгляд адміністративної справи відповідачем відносно позивача, відомості про подію адміністративного правопорушення відсутні, а саме: про виконання позивачем маневру повороту ліворуч із вулиці Першотравневої на вулицю Халаменюка на вимкнений сигнал додаткової секції у напрямку вказаному стрілкою.

Суд критично відноситься до доданих письмових пояснень інспектора роти №3 батальйону УПП у місті Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, який є патрульним поліцейським та заінтересованою особою, як доказу по справі.

Таким чином, запис, який здійснено при оформленні правопорушення, не містить інформації щодо порушення і відповідно відповідач не може посилатися на нього, як на доказ правопорушення.

Відповідно до ч. З ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також суд зазначає, що крім відеозапису відповідач не надав суду жодних допустимих доказів, які підтверджували б правомірність винесеної ним постанови про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Отже, оскільки позивач ОСОБА_1 винним себе у вчинені правопорушення не визнав і докази, що підтверджували б викладені в постанові обставини вчинення ним правопорушення, які надані відповідачем відхилені судом, а інших він не надав, то суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення по якому була прийнята відповідачем постанова, яка оскаржується позивачем, тому її необхідно скасувати, а справу провадженням закрити.

За правилами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП, не з'ясував всіх фактичних обставин справи, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності передбачені ст.268 КУпАП, та в розумінні ч.4 ст.71 КАС України не довів суду законність своїх рішень і дій.

За таких обставин позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії БР №059177 складену 08 грудня 2017 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн. скасувати і справу провадженням закрити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_6