Справа № 825/204/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Чернігів Справа № 825/204/18

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Андрушко І.М.,

представника позивача - Ясинчук І.Г.,

представників відповідача - Ананка Ю.М., Лапа Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НСН" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 09.01.2018 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області і просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № 0 від 27.12.2017 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 117719,00 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що висновок відповідача про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між ТОВ «НСН» та ТОВ «КОЛОС-ТМ» є необґрунтованим і безпідставним. Позивач наполягає на тому, що договір поставки товару має реальний характер, виконання сторонами договірних зобов'язань підтверджується належними первинним бухгалтерськими документами, які підтверджують реальність господарської операції, в подальшому придбаний товар був використаний ним у власній господарській діяльності та реалізованій третій юридичній особі ТОВ «АТЕМ ГРУП», що також підтверджується відповідними документами. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає висновки ГУ ДФС в Чернігівській області про завищення суми від'ємного значення з податку на додану вартість неправомірними, а тому податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили в їх задоволенні відмовити, пояснили, що згідно із службовою запискою ОУ ГУ ДФС у Миколаївській області від 25.07.2017 № 1284/14-29-21-11, за результатами аналізу наявної інформації щодо діяльності ТОВ «КОЛОС-ТМ» та його контрагентів встановлено неможливість виконання ТОВ «КОЛОС-ТМ», оформлених господарських операцій наявними трудовими ресурсами. Також встановлено відсутність у ТОВ «КОЛОС-ТМ» об'єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих з постачальниками господарських операцій щодо придбання товарів/послуг, розвантаження/навантаження і зберігання. З урахуванням вищезазначеного, встановлено безпідставне формування показників податкової звітності за травень - червень 2017 року по отриманих та зареєстрованих ТОВ «КОЛОС-ТМ» податкових накладних, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту і податкових зобов'язань, оскільки не опосередковуються реальним виконанням операцій і не мають статусу юридично значимих. Крім того, відповідач вважає, що товарно-транспортні накладні, які засвідчують перевезення товару не відповідають вимогам Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363.

Для з'ясування реальності здійснення транспортування товару ГУ ДФС у Чернігівській області на адреси автомобільних перевізників - ТОВ «ПГВ - Сервіс» та ПВКП «Вектор - Б» були направлені запити. На вищезазначений запит листом №6/н від 11.12.2017 року ТОВ «ПГВ - Сервіс» були надані завірені копії документів щодо взаєморозрахунків із ТОВ "НСН". Аналізуючи дані документи, ГУ ДФС у Чернігівській області була складена Довідка про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "ПГВ - СЕРВІС" щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "НСН" та/або ТОВ «КОЛОС ТМ» за червень 2017 року від 14.12.2017р. за №32/14/37418487 за результатами якої документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ "НСН", їх обсяг, якість та розрахунки та встановлено не відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків із ТОВ "НСН".

Також, у відповідь на зазначений запит листом № 70 від 18.12.2017року ПВКП «Вектор - Б» повідомило, що не мало ніяких взаємовідносин із підприємствами ТОВ "НСН" та ТОВ «КОЛОС ТМ» у 2017році. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що первинні документи щодо придбання ТОВ "НСН" у ТОВ «Колос ТМ» товару, які складені в періоді з 01.06.2017 по 30.06.2017 на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, не мають юридичної сили первинних документів у зв'язку з зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбувались, та є такі, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції, не є документами, які можуть бути підставою для відображення їх в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку ТОВ "НСН". Зважаючи на зазначене, ГУ ДФС в Чернігівській області просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що ГУ ДФС у Чернігівській області на підставі направлення від 01.12.2017р. №2533 та наказу від 30.11.2017р. № 1879 відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 от.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 та от. 82 Податкового кодексу України була проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "НСН" щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «КОЛОС ТМ» за період з 01.06.2017 по 30.06.2017.

За результатами перевірки було складено акт від 14.12.2017 № 699/14/14243249.

Перевіркою встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого ТОВ «НСН» завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту в період з 01.06.2017 по 30.06.2017 на суму 117 719,00 грн.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС в Чернігівській області було винесено податкове повідомлення-рішення №0 від 27.12.2017, яким ТОВ «НСН» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 117 719,00 грн.

В ході проведення перевірки було встановлено, що між ТОВ «НСН», як покупцем та ТОВ «КОЛОС-ТМ», як постачальником було укладено договір поставки №150617 від 15.06.2017. Відповідно до умов цього договору ТОВ «КОЛОС ТМ» поставляє одержувачу - ТОВ "НСН" товар з номенклатурою «Піддон дерев'яний 1200 X 800 з ф/о» у кількості 5886шт. та «Дошка» у кількості 14,56 м3 на загальну вартість 706 312,6грн. в т.ч. ПДВ 117 718,8грн.

Відповідно до умов п.4.1 розділу 4 зазначеного договору, поставка товару здійснюється окремими партіями за рахунок Постачальника автомобільним транспортом на склад Покупця.

Пунктом 3.1 розділу 3 договору, Покупець здійснює 100% оплату узгодженої вартості (ціни) товару протягом 30 календарних днів з дня поставки товару на склад Покупця.

Днем поставки, згідно умов п.7.2 розділу 7 договору, вважається день фактичного отримання товару та підписання Покупцем відповідних видаткових накладних (а.с. 35-36).

На виконання умов договору ТОВ «КОЛОС-ТМ» складено видаткові накладні № РН-0000029 від 15.06.2017 на суму 94112,40 грн. (у т.ч. ПДВ 15685,40 грн.), № РН-000007 від 22.06.2017 на суму 173896,80 грн. (у т.ч. ПДВ 28982,80 грн.), № РН-0000013 від 26.06.2017 на суму 173896,80 грн. (у т.ч. ПДВ 28982,80 грн.), № РН-0000040 від 27.06.2017 на суму 90509,76 грн. (у т.ч. ПДВ 15084,96 грн.), РН-0000037 від 27.06.2017 га суму 173896,80 грн. (у т.ч. ПДВ 28982,80 грн.) (а.с. 51-55).

Оплата товару з боку ТОВ «НСН» підтверджується платіжними дорученнями № 96 від 26.06.2017 на суму 22607,00 грн., № 100 від 30.06.2017 на суму 45213,00 грн., № 101 від 03.07.2017 на суму 22607,00 грн., № 108 від 10.07.2017 на суму 46414,00 грн., № 121 від 02.08.2017 на суму 104875,80 грн., № 127 від 07.08.2017 на суму 94112,40 грн., № 141 від 22.08.2017 на суму 128683,80 грн., № 150 від 06.09.2017 на суму 90509,76 грн., № 151 від 11.09.2017 на суму 151289,80 грн (а.с. 64-68).

Товар транспортовано на склад позивача,відповідно до товарно-транспортних накладних № 15/1 від 15.06.2017, № 22/1 від 22.06.2017, № 22/2 від 22.06.2017, № 27./3 від 27.06.2017, № 26/1 від 26.06.2017, № 26/2 від 26.06.2017, № 27/1 від 27.06.2017, № 27/2 від 27.06.2017 (а.с. 56-63).

ТОВ «КОЛОС-ТМ», в порядку податкового обліку господарської операції з поставки ТОВ «НСН» товару та на виконання вимог п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, складено податкові накладні № 13 від 15.06.2017, № 15 від 22.06.2017, № 21 від 26.06.2017, № 25 від 27.06.2017 та № 22 від 27.06.2017 всього на суму 706312,60 грн., у тому числі податкове зобов'язання з ПДВ - 1 17718,80 грн., та здійснено заходи щодо її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчать квитанції № 1 (а.с. 69-70).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ТОВ «КОЛОС ТМ» зареєстровано як юридичну особу та взято на облік як платника податків 09.12.2016, основний вид діяльності за кодом КВЕД 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля. Станом на 01.01.2018, відповідно до інформаційних ресурсів та бази даних офіційного сайту ГУ ДФС України у Чернігівській області, платник податків - ТОВ «КОЛОС-ТМ» перебуває на обліку в органах доходів та збору, станом на 31.12.2017 такий платник податків не має податкового боргу (а.с. 39-50).

Судом встановлено, що TOB «НСН» придбано товар (піддони дерев'яні 1200x800 та дошка перетином 150x50 мм) у TOB «KOJIOC-TM» для забезпечення виконання зобов'язань Постачальника за договором поставки № 01 від 01.01.2017, укладеного з TOB «ATEM ГРУП» (а.с. 71-72).

На виконання умов зазначеного договору TOB «НСН» здійснено поставку товару TOB «ATEM ГРУП» згідно видаткових накладних: № 34 від 15.06.2017; № 38 від 28.06.2017; № 39 від 03.07.2017; № 40 від 04.07.2017; № 41 від 05.07.2017; № 44 від 19.07.2017; № 45 від 21.07.2017; № 46 від 23.07.2017; № 47 від 26.07.2017.

Доставка товару здійснювалась ТОВ «НСН» за допомогою автоперевізників, про що свідчать товарно-транспортні накладні № Р34 від 15.06.2017, № Р38 від 28.06.2017, № Р39 від 03.07.2017, № Р40 від 04.07.2017, № Р41 від 05.07.2017, № Р44 від 19.07.2017, № Р45 від 21.07.2017, № Р46 від 23.07.2017, № Р47 від 26.07.2017.

Відповідні акти проведення фітосанітарної обробки дерев'яного пакувального матеріалу, а також сертифікати якості передано разом з товаром Покупцю - TOB «ATEM ГРУП».

Оплата товару підтверджуються банківськими виписками за період з 19.07.2017 по 04.09.2017.

ТОВ «НСН» в порядку податкового обліку господарської операції з поставки товару та на виконання вимог п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, складено податкові накладні та зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: № 6 від 15.06.2017, № 10 від 28.06.2017, № 1 від 03.07.2017, № 2 від 04.07.2017, № 3 від 05.07.2017, № 6 від 19.07.2017, № 11 від 21.07.2017, № 8 від 23.07.2017, № 9 від 26.07.2017 (а.с. 83-119).

Згідно ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення понесених витрат до витрат, що приймають участь в обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зокрема: документи, що підтверджують факти поставки товару та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

В ході проведеної перевірки та під час судового засідання було встановлено наявність первинних бухгалтерських документів, що обов'язково повинні бути наявні, для відображення господарської операції, за результатами якої вони складені. В судовому засіданні встановлено наявність видаткових накладних, що підтверджують здійснення поставки, податкових накладних, що підтверджують формування податкових зобов'язань ПДВ, а також платіжних доручень, згідно яких здійснено оплату поставленого товару.

Крім того, позивачем надано товарно-транспортні накладні, що свідчать про перевезення товару від продавця до покупця.

Відповідно до п. 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 (із змінами та доповненнями) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Отже, ТТН призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Так, з урахуванням наведеного, слід зазначити, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Така ж правова позиція висловлення Вищим адміністративним судом України від 21 березня 2017 р. у справі № К/800/14009/15, від 14 березня 2017 р. у справі № К/800/26970/15, від 14 березня 2017 р. у справі № К/800/463/17.

Враховуючи наведене, недотримання порядку та форми заповнення ТТН не може слугувати підставою для встановлення факту порушення платником податків вимог п.185.1 ст.185, п. 198.3 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України. Отже, висновки ГУ ДФС у Чернігівській області щодо завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту, що ґрунтуються на тому, що товарно-транспортні накладні не містять відомостей про товар та містять відомості, що здійснюються міжміські товароперевезення, є необґрунтованими.

Крім того, всі інші первинні документи, що оформлені за результатами поставки піддонів не мають дефектів форми та змісту та в повній мірі відображають факт господарської операції. Також, позивачем приєднано до матеріалів справи первинні документи, які засвідчують факт подальшої поставки цих дерев'яних піддонів на виконання умов договору з третьою особою - ТОВ «АТЕМ ГРУП».

Відповідно до п. «а» п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг (п.п. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України)

Підпунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, із положень зазначених норм законодавства вбачається, що формування податкового кредиту допускається за умови підтвердження відповідних сум належним чином оформленими податковими накладними, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Наявність таких податкових накладних, що складені у відповідності до вимог ПК України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних було встановлено актом перевірки ГУ ДФС в Чернігівській області та під час судового засідання. Тому у позивача були законні підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відповідно до вимог п. 74.2 ст.74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування таким Критеріям, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017.

Так, згідно підпункту 1 пункту 6 таких Критеріїв, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Аналіз наведеного, свідчить про те, що ГУ ДФС України у Чернігівській області при складанні акту документальної позапланової виїзної перевірки від 14.12.2017 № 699/14/14243249, всупереч даним постійного автоматизованого моніторингу податкових накладних, проведено додатковий аналіз бази даних ЄРПН за період з січня по червень 2017 року по взаємовідносинах ТОВ «KOJIOC-TM» з контрагентами по поставці товарів. Такі дії відповідача суд вважає необгрунтованими, оскільки податкові накладні повністю відображають зміст поведених господарських операцій та були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних що свідчить про те, що вони відповідають Критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В судовому засіданні було встановлено, що ГУ ДФС в Чернігівській області зробила висновки про відсутність здійснення реальних господарських операцій між позивачем та його контрагентом на підставі висновків службової записки ОУ ГУ ДФС у Миколаївській області від 25.07.2017 № 1284/14-29-21-11«На виконання запиту від 11.07.2017 №336/14-29-07-03-10 стосовно встановлення місцезнаходження ТОВ «КОЛОС-ТМ».

Згідно цієї інформації встановлено неможливість виконання ТОВ «КОЛОС-ТМ», оформлених господарських операцій наявними трудовими ресурсами та відсутність у ТОВ «КОЛОС-ТМ» об'єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих з постачальниками господарських операцій щодо придбання товарів/послуг, розвантаження/навантаження і зберігання.

Суд вважає, що зазначені факти не свідчать про відсутність реальних господарських операцій між позивачем та його контрагентом. Так, довідка податкового органу про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням жодним чином не встановлює факту реальності господарської операції та реальності поставки дерев'яних піддонів, вона не містить дослідження первинних бухгалтерських документів, що складені ТОВ «НСН» і ТОВ «КОЛОС-ТМ» під час виконання зобов'язань за договором з поставки товару, не вказує на дефекти первинних бухгалтерських документів, що були складені на оформлення правовідносин позивача та ТОВ «КОЛОС-ТМ», тобто зазначені господарські операції не досліджувались ОУ ГУ ДФС у Миколаївській області.

Крім того, суд вважає, що у разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для нього. При цьому чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосередньо контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми витрат до витрат підприємства та суми ПДВ до податкового кредиту. Тому, можливі порушення контрагентами платника податків податкової дисципліни, у т. ч. недекларування своїх зобов'язань або несплата податку до бюджету, не є підставою для позбавлення платника податків права на податковий кредит з ПДВ за операціями з такими контрагентами.

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких податкових накладних, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей. Суд вважає, що позивач не може нести відповідальності за дії або бездіяльність свого контрагента. В судовому засіданні встановлена наявність підтверджуючих документів, що свідчать про реальність здійснених господарських операцій, тобто ТОВ «КОЛОС-ТМ» виконано свої договірні зобов'язання. Таким чином, висновки про відсутність реальних наслідків правочину на підставі даних системи співставлення сум податкового кредиту та постанови старшого слідчого є документально необґрунтованими.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Підпункт 4.1.4 Податкового кодексу України встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом вказаної норми податковий кредит та витрати підприємства вважаються сформованими платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11 ) № 0 від 27.12.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11 ) 1765 (одна тисяча сімсот шістдесят п'ять) грн. 78 коп. судових витрат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НСН" (14017, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 51 кв. 10, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 березня 2018 року.

Суддя О.В. Кашпур