Справа № 725/941/18
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/941/18
Номер провадження 2-а/725/16/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря: Слободян В.О.

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Посилався на те, що постановою серії БР №4956 від 21.01.2018 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. 00 коп.

В постанові вказується про те, що він здійснив обгін ближче ніж 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті.

На місці події він пояснював інспектору, що дорожній знак 5.35.1 «Пішохідний перехід» був закритий від його зору вантажним габаритним транспортним засобом, обгін якого він здійснював, а відсутність на цій ділянці дороги попереджувального знаку 1.32 «Пішохідний перехід», дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра», наявність перед нерегульованим пішохідним переходом переривистої лінії дорожньої розмітки 1.5 спростовує наявність його вини та умислу на вчинення правопорушення.

Дану постанову позивач вважає незаконною та безпідставною, оскільки на вказаній ділянці дороги в порушення вимог стандартів ГОСТ ДСТУ 4100-2002 не було влаштовано попереджувального знаку на відстані не менше ніж 150 м.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №495625 від 21.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому інспектор позов не визнав та вказував на те, що позивач здійснив обгін транспортного засобу в межах зони дії інформаційно-вказівних знаків 5.35.1-5.35.2, чим порушив п.14.6 Правил дорожнього руху України. Просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. У поданому до суду відзиві, просив розглянути справу у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 21.01.2018 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається із змісту постанови серії БР №495625 від 21.01.2018 року, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Мітсубісі» д.н. НОМЕР_1 на автодорозі «Стрий-Знамянка», здійснив обгін ближче ніж за 50 м. перед пішохідними переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6 в ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України (а.с.7).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БР №495625 від 21.01.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.7).

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил обгону і зустрічного розїзду.

За змістом п. 14.6 «в» обгін заборонено: ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про автомобільні дороги» користувачі автомобільних доріг мають право на безперервні, безпечні та зручні умови руху.

Згідно ст. ст. 38,39 Закону України «Про дорожній рух» стандартизація та нормування дорожнього руху провадяться з метою встановлення обов'язкових норм, правил, вимог щодо організації та безпеки дорожнього руху.

Державні стандарти дорожнього руху визначають поняття і терміни, методи здійснення контролю за станом організації дорожнього руху, вимоги щодо запобігання шкідливому впливу транспорту на здоров'я людини та навколишнє природне середовище, інші питання, пов'язані з дорожнім рухом. Стандарти дорожнього руху розробляються та вводяться в дію в порядку, що встановлюється законодавством України.

Пунктом 10.1.1 Правил розташування дорожніх знаків визначених Національним стандартом України - ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» встановлено, що дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямом руху.

Статтею 6 Конвенції «Про дорожні знаки та сигнали» від 08.11.1968 року визначено, що дорожні знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко та своєчасно могли розпізнати водії, для яких вони призначені. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги, що відповідає напрямку руху повинен бути повторений над проїжджою частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути своєчасно замічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно статті 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Так, до наданого суду відзиву на позовну заяву відповідачем було долучено відеозапис з відеореєстратора, під час перегляду якого судом встановлено, що на вказаній ділянці автодороги відсутнє повторення дорожнього знаку «Пішохідний перехід». Окрім того, на даній ділянці дороги лінія розмітки є переривчастою.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

За змістом ч.9 ст. 80 КАС України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження (надсилання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи, або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як було встановлено судом, відповідачем через канцелярію суду було подано відзив та ДВД-диск з відеозаписом.

Суд зауважує, що відповідачем у порушення вимог не було надіслано копію даного документа позивачу, що є порушенням вимог ст. 80 КАС України.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду доказів належного встановлення обставин події, зокрема тих, що виключають можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №495625 від 21.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КпАП України та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька