Справа № 236/2752/17
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/2752/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2018 року м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря Плаксіної Є.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сологуба О.П.,

свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області про визнання дій незаконними, зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

22.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області про визнання дій незаконними, зобов"язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 17.12.1993 року по 10.04.2012 року працював кочегаром водогрійної котельні Краснолиманської районної санітарно-епідеміологічної станції. З 15.04.2009 року по 30.10.2009 року був переведений сторожем на літній період. Котельня, яку він обслуговував опалювала 7 будівель та споруд, в тому числі 2 житлових будинки, паливом було вугілля, витрати якого досягали до 120 т за опалювальний сезон. Після 30.10.2009 року його посаду головним лікарем СЕЗ ОСОБА_9 було неправильно перейменовано на «опалювач», з посиланням на переведення діловодства на українську мову. Після його незгоди з цим, зроблено виправлення в його трудовій книжці на «кочегар».

10.04.2012 року його було звільнено за скороченням штату.

З 01.11.2012 року по 21.12.2012 року він працював у Краснолиманській районній санітарно-епідеміологічній станції за трудовою угодою на посаді опалювача, звільнений з закінченням терміну дії трудової угоди.

05 грудня 2015 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області з приводу призначення йому пенсії на пільгових умовах, оскільки 19.12.2015 року йому виповнювалося 57 років. Йому запропонували надати довідку, що підтверджує його пільговий стаж.

Згідно довідки №158 від 07.12.2015 року правонаступника його роботодавця Краснолиманської районної СЕС - Краснолиманської районної філії ДУ "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України", він з 17.12.1993 року по 15.04.2009 року та з 30.10.2009 року по 10.04.2012 року працював в Краснолиманській райсанепідстанції повний робочий день кочегаром вугільної котельні (класифікатор посад № 8162, ЗКППТР - 13786, ДКХП-1). Дана професія дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. В довідці зазначено, що згідно додатку № 5 до колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом робота давала право на додаткову відпустку, 400 гр. мила і 0,5 л молока в день. Вказана довідка була надана ним Управлінню Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області 10.12.2015 року.

Проте, йому було повідомлено, що надана довідка не відповідає встановленій формі та не містить інформації про проведення атестації робочих місць, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

На його неодноразові звернення до Краснолиманської районної філії ДУ "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України", 28.12.2016 року йому було видано довідку №173, яка суперечила записам в його трудовій книжці та первісній довідці, тому він її до УПФУ в м. Красний Лиман Донецької області не надав, а звернувся до Слов'янської місцевої прокуратури щодо вжиття заходів до посадових осіб Краснолиманської районної філії ДУ "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України". Лише 19.01.2016 року внесені відомості до ЄРДР, правова кваліфікація ч. 1 ст. 366 КК України. Позитивних наслідків для позивача його неодноразові звернення до правоохоронних органів не мали, тому він знову звернувся до УПФУ в м. Красний Лиман за призначенням пенсії на підставі наданих раніше наданих документів.

Рішення УПФУ в м. Красний Лиман №3 від 10.02.2016 року про відмову в призначенні пенсії він особисто отримав в кабінеті начальника УПФУ в м. Красний Лиман ОСОБА_6 тільки 04 вересня 2017 року разом з оригіналом його трудової книжки.

Вказане рішення вважає незаконним, оскільки воно містить посилання на іншу професію, а саме «кочегар технологічних печей» (класифікатор посад № 8162, ЗКППТР - 13162, ДКХП-1), яку він ніколи не виконував, на відсутність атестації робочих місць.

Вважає, що він працював кочегаром водогрійної котельні Краснолиманської районної санітарно-епідеміологічної станції 19 опалювальних сезонів, повна назва цієї посади - «машиніст (кочегар) котельні» (класифікатор посад № 8162, ЗКППТР - 13786, ДКХП-1), у Списку №2 професій в розділі XXXIII Загальні професії для всіх видів економічної діяльності мається професія «машиніст (кочегар) котельні», для якої передбачена єдина вимога - паливом має бути тільки вугілля або сланці. Вважає, що Атестація робочих місць повинна робитися лише для тих робочих місць та тих професій, які відсутні у Списку № 2.

Просить суд скасувати рішення УПФУ в м. Красний Лиман №3 від 10.02.2016 року про відмову в призначенні пільгової пенсії, зобов'язати УПФУ в м. Красний Лиман визнати його стаж роботи в Краснолиманській районній санітарно-епідеміологічній станції пільговим по Списку №2, зобов'язати призначити пенсію з моменту виникнення права на неї.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Додатково показав, що за всі роки, що він працював в Краснолиманській районній санітарно-епідеміологічній станції він виконував ті ж самі функціональні обов'язки кочегара в опалювальний період. Єдине паливо, на якому працювала, та ще й досі працює котельня, яку він обслуговував - вугілля. Котельня опалювала 7 приміщень, крім котельні він обслуговував бойлерну, на котельні було 2 водогрійних котли. Влітку котельня не працювала.

Представник відповідача УПФУ в м. Красний Лиман Сологуб О.П., проти заявлених вимог заперечував, вважав, що рішення УПФУ в м. Красний Лиман №3 від 10.02.2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. Пояснив, що 10.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м. Красний Лиман з заявою № 2679 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. При зверненні позивачем надано наступні документи: заява, копія паспорту і ІНН, копія трудової книжки, виданої 30.09.1976 року, довідка про заробітну плату № 16/2 Б-964 від 24.08.2009 pоку, копія військового квитка серія НУ № 7949795, довідка № 16/2 Б-963 від 24.08.2009 pоку, довідка № 157 від 07.12.2015 pоку, довідка про право на пільгове пенсійне забезпечення № 158 від 07.12.2015 pоку, архівна довідка № 16/2 Б-965 від 24.08.2009 року.

Відповідно до п. б. ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XXII від 05.11.1991 року мають право на призначення пенсії працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Довідка №158 від 07.12.2015 року Краснолиманської районної філії ДУ "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" містить відомості про те, що ОСОБА_1 з 17.12.1993 року по 15.04.2009 року та з 30.10.2009 року по 10.04.2012 року працював в Краснолиманській райсанепідстанції повний робочий день кочегаром вугільної котельні (класифікатор посад № 8162, ЗКППТР - 13786, ДКХП-1). Довідка містить посилання на постанову КМУ від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Розділом XXXIІI Загальні професії позицією 33 вказаної постанови передбачена професія «кочегара технологічних печей», зайнятих у виробництвах, де основні робітники користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення. В класифікаторі професій ДК 003:2010 посада кочегара технологічних печей має код 8162, код ЗКППТР 13162, випуск ДКХП-1. Довідка не містить інформації про проведення атестації робочих місць, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення. В довідці зазначено, що згідно додатку № 5 до колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом робота давала право на додаткову відпустку, 400 гр. мила і 0,5 л молока в день. Вказана довідка була надана ним Управлінню Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області 10.12.2015 року. Таким чином, довідка не підтверджує право ОСОБА_1 на пільгове пенсійне забезпечення. На день звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 мав загальний страховий стаж 32 роки 5 місяців 24 дні, стаж роботи за списком 2 - відсутній.

Просив у позові відмовити.

Судом допитані свідки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_10, яка працює на посаді начальника управління ПФУ в м. Красний Лиман суду показала, що ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в 2015 році за призначенням пільгової пенсії. Рішенням №3 від 10.02.2016 року йому було відмовлено, оскільки документально не було підтверджено зайнятість працівника за відповідною професією, що дає право на пільгову пенсію, також не було надано результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Уточнююча довідка не відповідала встановленим вимогам. Вона особисто не підписувала рішення, але ознайомилася з пенсійною справою та документами, що містяться в ній, вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим. На особистому прийомі в її кабінеті в вересні 2017 року ОСОБА_1 отримав копію рішення №3 від 10.02.2016 року.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що працює на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунків та виплати пенсій УПФУ в м. Красний Лиман, вона працювала з документами, що надав ОСОБА_1 Відповідно до Списку №2 в розділі XXXIIІ «Загальні професії» передбачено професії: «кочегар технологічних печей, зайнятих у виробництві, де основні робітники користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення», «машиністи (кочегари) котельних (на вугіллі і сланці), в тому числі зайняті на видаленні золи». Професія ОСОБА_11 не відповідає назві зазначених професій. Крім того, позивачем не було надано результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, тому у призначенні пільгової пенсії відмовлено.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що в теперішній час працює на посаді завідувача Лиманської районної філії ДУ "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України", взагалі в Краснолиманській районній санітарно-епідеміологічній станції працював з 1972 року. ОСОБА_1 більше 10 років працював кочегаром в опалювальний сезон, котельня опалювала приміщення СЕЗ, і по сей день працює на вугіллі. Взагалі в котельні працювали 4 чоловіки. Атестація робочого місця кочегара не проводилася.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що працювала на посаді головного лікаря Краснолиманської районної санітарно-епідеміологічної станції. ОСОБА_1 працював кочегаром котельні, в 2009 році у зв'язку з переведенням діловодства на українську мову його посаду було зазначено як «опалювач». Той обсяг вугілля, з яким приходилося стикатися ОСОБА_1 не дає йому право на пільгову пенсію. Котельня опалювала тільки приміщення станції в опалювальний період, після закінчення якого кочегари (4 чоловіки) переводилися сторожами.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що працювала на посаді головного бухгалтера Краснолиманської районної санітарно-епідеміологічної станції, ОСОБА_1 працював на посаді кочегара, потім - опалювача, на літо переводився сторожем. Вугілля котельня використовувала не більше 45-60 т за сезон. Котельня опалювала лише приміщення станції. Штатні розклади доводила обласна СЕЗ. В штатних розкладах була зазначена посада - «опалювач» 4 одиниці, режим праці їх був в опалювальний період з 08:00 годин до 08:00 годин наступного дня, з наступним відпочинком 3 доби. В весняно-літній період- з 16:00 год. до 06:00 год. наступного дня, з наступним відпочинком 36 годин.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що працювала в Краснолиманській районній санітарно-епідеміологічній станція з 1987 року лікарем, підтвердила, що ОСОБА_1 працював на посаді кочегара. Як правильно повинна бути зазначена його посада вона не знає.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці позивача вбачається, що 17.12.1993 року його прийнято на посаду кочегара на опалювальний сезон Краснолиманської районної санітарно-епідеміологічній станції; 15.03.1994 року переведено на постійне місце роботи на посаду кочегара; 16.04.2009 року переведено на посаду сторожа на літній період; 30.10.2009 року переведений на посаду «опалювача» - закреслено, виправлено на «кочегара», виправлення засвідчено печаткою, без вказівки дати та будь-якого посилання на підстави виправлення; 10.12.2012 року звільнений за скороченням штату (т1. а.с.10); 01.11.2012 року прийнятий за трудовою угодою на посаду опалювача на період опалювального сезону; 21.12.2012 року звільнений у зв'язку з закінченням терміну дії трудової угоди (т.1 а.с.11).

10.12.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначенні пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (т.1 а.с.58).

Рішенням відповідача №3 від 10.02.2016 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В рішенні зазначено, що відповідно до п. б. ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XXII від 05.11.1991 року мають право на призначення пенсії працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Довідка №158 від 07.12.2015 року Краснолиманської районної філії ДУ "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" містить відомості про те, що ОСОБА_1 з 17.12.1993 року по 15.04.2009 року та з 30.10.2009 року по 10.04.2012 року працював в Краснолиманській райсанепідстанції повний робочий день кочегаром вугільної котельні (класифікатор посад № 8162, ЗКППТР - 13786, ДКХП-1). Довідка містить посилання на постанову КМУ від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Розділом XXXIІI Загальні професії позицією 33 вказаної постанови передбачена професія «кочегара технологічних печей», зайнятих у виробництвах, де основні робітники користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення. В класифікаторі професій ДК 003:2010 посада кочегара технологічних печей має код 8162, код ЗКППТР 13162, випуск ДКХП-1. Довідка не містить інформації про проведення атестації робочих місць, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення. В довідці зазначено, що згідно додатку № 5 до колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом робота давала право на додаткову відпустку, 400 гр. мила і 0,5 л молока в день.

Враховуючи викладене довідка №158 від 07.12.2015 року Краснолиманської районної філії ДУ "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" не підтверджує право ОСОБА_1 на пільгове пенсійне забезпечення.

Атестація робочих місць, робота, на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення в Краснолиманській райсанепідемстанції не проводилася.

На день звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 має загальний страховий стаж 32 роки 5 місяців 24 дні, стаж роботи за списком 2 - відсутній. Право на отримання пенсії за віком ОСОБА_1 буде мати у 60 років (т.1 а.с. 53).

Держава гарантує право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам, які працюють на роботах, пов'язаних із негативним впливом на здоров'я шкідливих виробничих факторів. Специфіка пільгового пенсійного забезпечення цієї категорії громадян пов'язана із особливими умовами, характером та тривалістю роботи, наявністю і тривалістю спеціального трудового стажу, що дає їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На підставі п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Отже, відповідно до норми права, яка закріплена в пункті «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ, обов'язковими умовами для набуття громадянином (чоловіком) права на трудову пенсію (пенсію за віком) на пільгових умовах є в сукупності:

а) досягнення 55 років, з урахуванням норми, закріпленої в останньому абзаці пункту «б» частини першої статті 13 зазначеного Закону, відповідно до якої працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи;

б) наявність загального стажу роботу не менше 25 років;

в) наявність стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, - не менше 12 років 6 місяців;

г) зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, що означений вище, повний робочий день;

ґ) шкідливі і важкі умови праці визначені за результатом атестації робочого місця.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

На період роботи позивача діяли Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених Постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, в розділі XXXII «Загальні професії» передбачена професія «кочегар виробничих котелень та виробничих печей». Тобто, праця на котельні, не пов'язана з технологічними процесами виробництва, не підпадала під визначення поняття робіт зі шкідливими і важкими умовами праці.

Тому період роботи з 17.12.1993 року по 11.03.1994 року не дає позивачеві права на зарахування у стаж праці, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, в розділі XXXIIІ «Загальні професії» передбачено професії: «кочегар технологічних печей, зайнятих у виробництві, де основні робітники користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення», «машиністи (кочегари) котельних (на вугіллі і сланці), в тому числі зайняті на видаленні золи».

Таким чином, праця на посаді «машиніст (кочегар) котельних (на вугіллі і сланці), в тому числі зайняті на видаленні золи» підпадала під визначення поняття робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з трудової книжки позивача, в ній відсутні відомості про його зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці у спірний період.

Таким чином, відсутність в трудовій книжці позивача зазначених відомостей унеможливлює підтвердження його пільгового стажу тільки даними трудової книжки.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637 (далі Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

На підтвердження пільгового характеру роботи ОСОБА_1 надав довідки:

-№157 від 07.12.2015 року, з якої вбачається, що Краснолиманська районна санітарно-епідеміологічна станція була ліквідована згідно з наказом МОЗ України від 21.09.2012 року та створено Краснолиманську районну філію ДУ "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України", якій як правонаступнику передані документи з особового складу (т.1 а.с. 66);

-№ 158 від 07.12.2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 17.12.1993 року по 15.04.2009 року та з 30.10.2009 року по 10.04.2012 року працював в Краснолиманській райсанепідстанції повний робочий день кочегаром вугільної котельні (класифікатор посад № 8162, ЗКППТР - 13786, ДКХП-1). Дана професія відноситься до шкідливих і тяжких умов праці згідно списка №2 XXXIІI 33 (затверджених КМУ) і атестації робочих місць. Згідно з Додатком №5 до Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом по списку виробництв, робіт та професій та посад робітників, робота яких пов'язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в умовах підвищеного ризику для здоров'я, що дає право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці, 7 календарних днів, отримував щомісячно 400 гр. мила і 0,5 л молока (т.1 а.с.65).

При цьому суд зауважує, що довідка № 158 від 07.12.2015 року не відповідає вимогам, визначеним Порядком № 637 (не містить характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка), крім того дані в довідці щодо найменування посади ОСОБА_1 - «кочегар вугільної котельної» не відповідають записам в трудовій книжці позивача - «кочегар».

Право на пенсію за віком на пільгових умовах серед іншого залежить від того, чи працівник, який заявляє право на таку пенсію, обіймав посаду на виробництві чи виконував роботу, пов'язану із шкідливими і важкими умовами праці, яка точно відповідає виробництву, роботі, професії, посаді і показникам шкідливих і особливо важких умов праці Списку № 2.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Щодо правовідносин у спорах про право на пільгову пенсію з підстав, встановлених пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, Верховний Суд України раніше неодноразово висловлював правову позицію, суть якої зводиться до такого.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу (постанови Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (№№ 21-183а/13, 21-519а/14, 51-585а/14).

Трудова книжка позивача не містить записів про проведення атестації за період з 17.12.1993 року по 2012 рік.

Згідно довідки №173 від 28.12.2015 року атестація робочих місць з 1993 року по 2012 рік в Краснолиманській районній санітарно-епідеміологічній станції не проводилася (т.1 а.с. 14 зворот).

За повідомленням Лиманської районної філії ДУ "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" від 13.11.2017 року ОСОБА_1 згідно штатного розпису працював опалювачем та обслуговував котел, що працював на твердому паливі (витрата вугілля 300-500 кг за зміну), на літній період переводився на посаду сторожа. Атестація робочого місця не проводилася ( т.1 а.с.41).

Згідно, витребуваних за клопотанням позивача, досліджених в судовому засіданні оригіналів наступних письмових доказів вбачається:

- у штатних розкладах Краснолиманської районної санітарно-епідеміологічній станції за період з 2000 року по 2012 рік містяться наступні найменування посади позивача: з 2000 року по 2003 рік «кочегар» (т.1 а.с. 96, 100, 103, 106), з 2004 року по 2012 рік «опалювач» (т.1 а.с.108, 110, 112, 114, 116, 119, 122, 125, 126);

- Додатком № 5 до колективного договору між адміністрацією та колективом Краснолиманської районної санітарно-епідеміологічній станції за період з 2009 - 2011 роки затверджений перелік виробництв, робіт, посад, що надають право на додаткову відпустку ( 7 календарних днів) за особливий характер праці, в тому числі зазначено посаду підсобного робітника (кочегара) (т.1 а.с.137);

- згідно наказів з особового складу щодо ОСОБА_1 за період з 1993 року по 2012 рік вбачається, що його з 17.12.1993 року було прийнято на посаду кочегара на опалювальний сезон (т.1 а.с.140); наказом від 15.03.1994 року переведено на постійне місце роботи кочегаром (т.1 а.с.141), у подальших наказах містяться наступні найменування посади позивача: «кочегар» (т.1 а.с.142, 143, 144, 145, 149, 152, 170, 172, 175), «сторож» (т.1 а.с. 154, 159, 160, 162, 163, 169, 173, 174), «сторож-кочегар» (т.1 а.с. 157, 158, 161), «опалювач» (т.1 а.с.166, 168, 171); наказом №11-К від 10.04.2012 року ОСОБА_1 - кочегара звільнено з займаної посади у зв'язку зі скороченням штату (т.1 а.с. 176); наказом №45-К від 01.11.2012 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду опалювача на період опалювального сезону з 01.11.2012 року по 10.12.2012 року згідно трудової угоди (т.1 а.с.177), звільнений наказом від 17.12.2012 року (т.1 а.с.178);

- в особових картках працівника ОСОБА_1 № 39 та № 44 містяться наступні найменування посади позивача: «кочегар», сторож-кочегар», «опалювач» (т.1 а.с. 180-181).

Згідно з функціональними обов'язками кочегара Краснолиманської районної санітарно-епідеміологічній станції, функціональні обов'язки розподілені на обов'язки в осінньо-зимовий опалювальний період та весняно-літній період. При цьому зазначено наступний режим роботи кочегара: в осінньо-зимовий період з 08:00 годин до 08:00 годин наступного дня, з наступним відпочинком 3 доби, в весняно-літній період - з 16:00 год. до 06:00 год. наступного дня, з наступним відпочинком 36 годин (т.1 а.с.182-183).

Таким чином, в жодному з досліджених судом документів не зазначена посада позивача як «машиніст (кочегар) котельних (на вугіллі і сланці), в тому числі зайнятий на видаленні золи», як наполягав на тому позивач, крім того, досліджені накази свідчать про те, що позивач систематично, (весняно-літній період) не був зайнятий на роботі із шкідливими і важкими умовами праці, виконував роботу сторожа. Такий його режим роботи підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 При цьому свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наполягали, що найменування посади позивача було саме «опалювач».

Посилання позивача на ті обставини, що котельня працювала на вугіллі, що підтверджує наданий фотознімок (без дати, т.1 а. с. 44) не спростовуються свідками: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які втім, наполягали на сезонній роботі котельні та на тому, що вона опалювала лише приміщення СЕЗ.

Посилання позивача на невідповідність, наданих особових карток Типовій формі, не мають вирішального значення для справи, оскільки судом досліджені накази з особового складу щодо ОСОБА_1 за період з 1993 року по 2012 рік, які містять різні назви його професії.

За таких обставин, досліджені судом докази в сукупності не підтверджують доводи позивача про неправомірність рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що УПФУ в м. Красний Лиман в межах спірних правовідносин, діяв відповідно статті 19 Конституції України, керуючись під час виконання владних (управлінських) функцій нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене суд дійшов до висновку, що відмова відповідача у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах є обґрунтованою, відповідає вимогам закону.

Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність своїх дій та дотримання, визначеної законом, процедури прийняття спірного рішення, а тому останне не підлягає скасуванню.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми законодавства та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у позові , згідно з вимогами ст. 139 КАСУ, сплачений судовий збір в розмірі 640 грн., позивачеві не відшкодовується.

Керуючись ст. 241, 242, ч.3 ст. 243, ст. 246 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області, що розташований за адресою: м. Лиман, вул. Незалежності, 15, про визнання дій незаконними, зобов"язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 03 березня 2018 року.

Суддя