Справа № 351/1879/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/77/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2017 року (суддя Калиновський М.М., м. Снятин) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації про визнання відмови неправомірною та стягнення щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2011-2016 роки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 15 вересня 2017 року звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у виплаті грошової суми щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII); зобовязання УСЗН Снятинської РДА виплатити недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі встановленому Законом №796-XII за 2012-2016 роки. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, інвалід ІІ групи, захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч.4 ст.48 ч.4 Закону №796-XII він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення з розміру 5-ти мінімальних заробітних плат. Проте УСЗН Снятинської РДА в 2012 - 2016 роках виплачувало таку допомогу згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №562 у розмірі 120 грн. Вважає такі дії УСЗН Снятинської РДА необґрунтованими та незаконними.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2017 року у справі №351/1879/17 у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку, вважає що рішення є незаконним, просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на пріоритетність законів над підзаконними нормативно-правовими актами, тому нарахування одноразової щорічної допомоги на оздоровлення повинно здійснюватися в розмірі встановленому ст. 48 Закону №796-XII.

Відповідач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч.4 ст.229, ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І), що підтверджується посвідченням Серії А №102641. Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності без переогляду у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Листом УСЗН Снятинської РДА від 15.08.2017 №1237/02-07/27, у відповідь на звернення позивача щодо виплати недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення згідно норм ст.48 Закону №796-XII, повідомлено, що вказана допомога виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, зокрема, Постановою №562 визначено, що розмір щорічної грошової допомоги інвалідам І та II групи встановлено у розмірі 120 грн, інвалідам III групи та дітям-інвалідам 90 грн. Кошти, які передбачені згідно чинного законодавства виплачено позивачу, як інваліду II групи за 2014 р. - 120 грн., за 2015 р. - 120 грн., за 2016 р. - 120 грн.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення повинна виплачуватись згідно «Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016. №760, а не відповідно до ст.48 Закону №796-XII.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення постанови суду першої інстанції) встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 цієї статті (в редакції, чинній на момент винесення постанови суду першої інстанції), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення постанови суду першої інстанції), адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах. Принагідно зазначити, що початком строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що щорічна допомога на оздоровлення є періодичними (щорічними) виплатами, то про порушення своїх прав, позивач повинен був дізнатись в кінці кожного року під час отримання вказаної допомоги.

З матеріалів справи видно, що позивач звертаючись 15.09.2017 до суду з позовом просить виплатити йому недоплачені кошти на щорічну допомогу на оздоровлення за 2012-2016 роки виходячи з розміру 5-ти мінімальних заробітних плат встановленої Законом №796-XII.

Проте, колегія суддів зазначає, що про недоплату таких коштів він повинен був дізнатися ще у 2012, 2013, 2014, 2015 та 2016 роках під час та невиплати йому за ці періоди, належної, на його думку, суми.

Відтак, позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду. Дані обставини суд першої інстанції не взяв до уваги, а позивач у позові не навів жодних поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Пунктом 10 Розділу VIІ «Перехідних положень» КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 ст.319 КАС України(в редакції, чинній на час апеляційного розгляду справи) передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених ст.240 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема з підстав, визначених ч.3 та 4 ст.123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, оскільки позивачем не було подано заяви про поновлення пропущеного строку та не надано суду доказів на підтвердження обставин, які б об'єктивно перешкоджали поданню позову та свідчили б про поважність причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду.

Керуючись статтею 123, 229, 240, 243, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації про визнання відмови неправомірною та стягнення щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2011-2016 роки залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 07 березня 2018 року.