Справа № 826/386/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

22 лютого 2018 року справа №826/386/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.)
доДержавної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Дарницькому районі)
третя особаГоловне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі по тексту - третя особа, ГУ ДКСУ у м. Києві)
прозобов'язання відповідача подати висновок з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, ГУ ДКС у м. Києві про повернення позивачу помилково сплачених грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн.
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, у зв'язку із тим, що відповідач протиправно не вчиняє дій з повернення помилково сплачених грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн., сплачених на підставі податкового повідомлення-рішення від 12 червня 2015 року №7241-17, яке визнано протиправним та скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2016 року у справі №826/6932/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/386/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач письмового заперечення проти позову та відповідних доказів до суду не надав.

Третя особа письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог також не подавала.

В судове засідання 25 травня 2017 року представник позивача не прибув, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, представники відповідача та третьої особи до суду також не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось; на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про повернення помилково сплачених коштів з бюджету від 25 лютого 2016 року, у якій просила звернутись до відповідного органу казначейства з поданням про повернення помилково сплачених грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. та перерахувати вказані грошові кошти на рахунок у банку.

Як підтверджують копії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку УДППЗ "Укрпошта", згадана заява направлена поштою цінним листом з описом вкладення 25 лютого 2016 року.

Вдруге позивач звернувся до ДПІ у Дарницькому районі із заявою про повернення помилково сплачених коштів з бюджету від 30 листопада 2016 року, у якій просила зокрема звернутись до ГУ ДКСУ у м. Києві з поданням про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 10 000,00 грн., у зв'язку зі скасуванням податкового повідомлення-рішення від 12 червня 2015 року №7241-17 про визнання суми податкового зобов'язання з транспортного податку.

Вказану заяву направлено відповідачу поштою цінним листом з описом вкладення 30 листопада 2016 року, що підтверджують наявні у справі копії опису вкладення у цінний лист та фіскальний чек УДППЗ "Укрпошта".

Згідно з інформацією офіційного сайту УДППЗ "Укрпошта" про відстеження поштових відправлень, поштове відправлення отримано представником відповідача 09 грудня 2016 року.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, ДПІ у Дарницькому районі відповіді на вказані заяви не надала та дій по поверненню помилково сплачених коштів не вчинила.

Підпункт 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає, що помилково сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

Згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до пунктів 43.3, 43.4 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

В силу вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно з пунктом 43.6 статті 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Наведені правові норми вказують, що необхідними і достатніми умовами повернення платнику податків з бюджету суми помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань є: 1) наявність спірної суми в якості суми коштів, зарахованої до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань; 2) відсутність у платника податків податкового боргу; 3) подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі із зазначенням напряму перерахування коштів.

Суд встановив, що згідно з податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Дарницькому районі від 12 червня 2015 року №7241-17 позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн.

На виконання вказаного податкового повідомлення-рішення ОСОБА_1 сплатила до бюджету транспортний податок у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 22 вересня 2015 року на суму 2 000,00 грн., 07 жовтня 2015 року на суму 2 000,00 грн., від 09 листопада 2015 року на суму 2 000,00 грн., від 04 грудня 2015 року на суму 2 000,00 грн. та від 11 січня 2016 року на суму 2 000,00 грн.

Разом з тим, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2016 року у справі №826/6932/16 за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Дарницькому районі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити дії, залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі від 12 червня 2015 року №7241-17.

Відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За правилами підпункту 60.1.4 пункту 60.1 та пункту податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу, у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

У свою чергу згідно з частинами третьою та п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, постанова суду першої інстанції набирає законної сили зокрема після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, а саме з моменту проголошення відповідної постанови.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позивач не має обов'язку сплачувати суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25 000,00 грн., визначену на підставі податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 12 червня 2015 року №7241-17, а тому сплачена суму транспортного податку у розмірі 10 000,00 грн. є помилково сплаченою.

Крім того, така заява подана у межах строків давності відповідно до пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, а саме не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

При цьому факт наявності помилково сплачених грошових зобов'язань у розмірі 10 000,00 грн. відповідачем не заперечується, а доказів наявності у ОСОБА_1 податкового боргу до суду не надано.

Наведене свідчить, що позивач виконав усі умови для повернення помилково сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку у спірному розмірі.

З таких підстав суд вважає, що ДПІ у Дарницькому районі відповідно до вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України зобов'язана підготувати висновок про повернення спірної суми коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в даному випадку до ГУ ДКСУ у м. Києві.

Однак, як свідчать обставини справи відповідач не вчинив необхідних дій, спрямованих на повернення ОСОБА_1 помилково сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість у спірному розмірі, що суперечить пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України та є протиправною бездіяльністю.

Взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України, регламентує Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 (далі по тексту - Порядок).

Згідно з пунктом 7 Порядку після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Пункт 8 Порядку встановлює, що у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує:

висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку;

три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

Відповідно до положень пунктів 9-11 Порядку орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання відповідача подати до ГУ ДКСУ у м. Києві висновок про повернення позивачу помилково сплачених грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність бездіяльності щодо неповернення надмірно сплачених коштів з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (02095, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві (02068, м. Київ, вул. Олександра Кошиця, буд. 3; ідентифікаційний код 39479227) подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 11-А; ідентифікаційний код 37993783) висновок про повернення ОСОБА_1 суми помилково сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень нуль копійок).

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інстанції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко