Справа № 127/2807/18
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/2807/18
Провадження № 2-а/127/44/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 березня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Гриневича В.С.,

при секретарі: Марценюк А.М.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу №127/2807/118 за позовом ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 (далі старший інспектор Ткачук В.В.) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою інспектора Ткачука В.В. від 26 січня 2018 року №25 на позивача директора ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» було накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, а саме за самовільне використання ненаданої земельної ділянки площею 16,7127 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Грузької сільської ради Гайсинського району, чим заподіяно матеріальну шкоду на суму 28713,88 грн. На думку позивача, дії старшого інспектора Ткачука В.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є протиправними та незаконними, оскільки в діях позивача відсутній склад та подія адміністративного правопорушення.

Зокрема, як зазначає позивач, земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 16,7127 га, що розташована на території Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області ТОВ «Автопідприємство «Грузьке» користується з відома та мовчазної згоди розпорядника, що здійснює функції власника в межах повноважень, визначених чинним законодавством, що підтверджується довідками відділу Держкомзему у Гайсинському районі Вінницької області, відділами Держземагенства у Гайсинському районі Вінницької області та довідками Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області про орендну плату в розрізі земельних ділянок, а також платіжними документами про фактичну сплату коштів за користування спірною земельною ділянкою площею 16,7127 га.

Таким чином, на думку позивача, між ТОВ «Автопідприємство «Грузьке» та Головним управлінням Держгеокадастру виникли господарсько-правові відносини з приводу користування вказаною земельною ділянкою, що виключають самостійність її зайняття та завдання будь-якої шкоди, а правомірність користування ТОВ «Автопідприємство «Грузьке» спірною земельною ділянкою має бути розглянута за правилами господарського судочинства, а не за правилами розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.06.2017р., за наслідками розгляду якого була винесена оскаржувана постанова, не зазначено місця вчинення правопорушення, невірно зазначено назву посади особи, яка його складала, перевірка проведена з порушенням термінів встановлених наказом про її проведення.

З урахуванням наведених обставин позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 від 26 січня 2018 року №25 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу та закрити справу про адміністративне правопорушення, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, проте 01.03.2018р. до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі, яким позивач просив суд розглянути справу без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с. 104)

Відповідач старший інспектор Ткачук В.В, в судове засідання не зявився не повідомивши про причини неявки до суду, хоч повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надав. В той же час, в судове засідання 01.03.2018р. відповідач не зявився повторно.

Відповідно до частини першої та третьої статті 206 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на наведене суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін в письмову провадженні за наявними у справі документами.

В той же час, суд звертає увагу на те, що 16 лютого 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Вказаний відзив підписано представником Головного управління Держгеокадарсту у Вінницькій області ОСОБА_3 (а.с. 80-82)

Зі змісту довіреності від 20.09.2017р. №06-14/57 вбачається, що Головне управління Держгеокадарсту у Вінницькій області в особі начальника ОСОБА_4 уповноважило головного спеціаліста відділу представництва в судах та інших органах ОСОБА_3 представляти Головне управління в судах України, в тому числі господарських та адміністративних усіх інстанцій. (а.с. 83)

Однак, відповідачем у даній справі позивачем визначено Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2, а не Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Таким чином, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не є відповідачем у даній справі, вищевказаний відзив на позовну заяву не можу бути прийнятий судом до уваги.

В той же час, клопотання представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_3 про залучення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в якості співвідповідача задоволенню не підлягає, оскільки за правилами частини третьої статті 48 КАС України суд має право до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача виключно за клопотанням позивача, тоді як клопотання позивача про залучення співвідповідача до суду не надходило, а навпаки до суду надійшли заперечення позивача від 26.02.2018р. проти залучення співвідповідача. (а.с. 144-146)

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

З аналізу наведеної норми слідує висновок, що залучення до участі у справі другого відповідача можливо лише у випадку, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, та за згодою позивача.

Однак, як уже зазначалося вище, у запереченнях від 26.02.2018р. проти залучення співвідповідача позивачем категорично висловлено думку про те, що ним подано позов до належного відповідача, оскільки саме старшим інспектором Ткачуком В.В. винесено оскаржувану постанову.

Згідно з частиною третьою статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідачем в адміністративній справі є субєкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. (ч. 3ст. 46 КАС)

Пунктом 7 частини першої статі 4 КАС України передбачено, що субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, звернення з позовом до посадової особи органу державної влади прямо передбачено статтями 4, 43, 46 КАС України, а тому враховуючи предмет позовних вимог - визнання протиправною та скасування постанови старшого інспектора Ткачука В.В.. відсутні підстави для висновку про те, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, а відтак й відсутні підстави для залучення другого відповідача.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 22 травня 2017 року доручено старшому державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 у термін з 22 травня 2017 року по 06 червня 2017 року здійснити державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства шляхом проведення перевірки при використанні земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель запасу та резервного фонду площею 16,7127 га кадастровий номер :01:004:0086 та площею 31,2704 га кадастровий номер :02:003:0083 на території Грузької сільської ради Гайсинського району, за межами населеного пункту, за результатами якої складено акт №76 від 26.05.2017р. (а.с. 15, 16, 45)

Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки №76 від 26.05.2017 року, у результаті перевірки встановлено, що станом на 26.05.2017р. земельна ділянка площею 16,7127 га із земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля) за межами населеного пункту знаходиться в розореному стані та на ній здійснено посів озимого ячменю. Даний факт являється порушенням ст. 124, 125 ЗК України, що кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки за що передбачена відповідальність по ст. 53-1 КУпАП. Особу, яка вчинила дане правопорушення на даний час не встановлено. (а.с. 15)

З акту обстеження земельної ділянки від 15.06.2017р. №65 слідує, що старшим державним інспектором Ткачуком В.В., за участю кадастрового реєстратора Відділу у Гайсинському районі міжрайонного управління у Гайсинському та Іллінецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_5, проведено обстеження земельної ділянки, загальною площею 16,7127 га, яка знаходиться на території Грузької сільської ради Гайсинського району за межами населеного пункту та виявлено, що на день перевірки земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) знаходиться в розореному стані та на ній здійснено посів озимого ячменю, документи які б надавали право використовувати земельну ділянку в директора ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» ОСОБА_1 відсутні. (а.с. 43)

17 червня 2017 року старшим державним інспектором Ткачуком В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення №46, відповідно до якого встановлено, що 26 травня 2017 року земельна ділянка площею 16,7127 га із земель сільськогосподарського призначення знаходиться в розореному стані та на ній здійснено посів озимого ячменю. У вказаному протоколі також зазначено, що особою яка вчинила адміністративне правопорушення є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 14)

У звязку з виявленими порушеннями земельного законодавства директора ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» ОСОБА_1, на підставі постанов №49 та №50 від 23.06.2017р., було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та здійснено розрахунки шкоди щодо самовільного зайняття земельної ділянки.

Однак, в подальшому, рішенням головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ОСОБА_4 №2 від 24 липня 2017 року зазначені вище постанови про накладення адміністративних стягнень скасовано, справи про адміністративне правопорушення закрито, копії матеріалів передано до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області. (а.с. 46, 47)

Постановою слідчого Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 13.07.2017р. закрито, у звязку з відсутністю в діях директора ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, копію постанови направлено до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області для встановлення та вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_7 адміністративної відповідальності.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що з матеріалів кримінального провадження встановлено, що в діях директора ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» ОСОБА_1 відсутнє зайняття земельної ділянки, оскільки останній спершу, згідно з договором оренди землі, користувався нею, а по закінченню вказаного договору, не звільнив земельні ділянки, а продовжував ними користуватися, за що добросовісно сплачував до бюджету Грузької сільської ради орендну плату за користування вказаною землею. (а.с. 49-54)

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення №24 від 26 січня 2018 року, винесеною старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2, директора ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» ОСОБА_1Т визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 7)

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до частини першої та другої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з положеннями статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із частиною пятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

З аналізу норм статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України слідує висновок, що власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають у особи з моменту державної реєстрації цих прав.

Зазначений правовий висновок висловлений Верховним судом України у постанові від 13 червня 2016 року у справі за № 6-643цс16.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, будучи директором ТОВ «Автопідприємство «Грузьке» користується земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 16,7127 га, що розташована на території Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області.

Однак, жодного доказу перебування у власності позивача, на праві постійного користування чи праві оренди зазначеної земельної ділянки позивачем не надано та відповідно матеріали справи не містять.

Посилання ж позивача на те, використання ним земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 16,7127 га, що розташована на території Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області здійснюється з відома та мовчазної згоди розпорядника, що здійснює функції власника в межах повноважень, визначених чинним законодавством, судом до уваги не приймається, оскільки як зазначено вище право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають у особи з виключно з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Однак, ні рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) позивачу або ж ТОВ «Автопідприємство «Грузьке» вищевказаної земельної ділянки або вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, позивачем не надано та відповідно до матеріали справи не містять.

Натомість, суд звертає увагу на те, що фактично позивачем визнається факт використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 16,7127 га, що розташована на території Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області здійснюється, однак на його думку таке використання здійснюється з відома та мовчазної згоди Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Такі посилання позивача суд вважає безпідставними, оскільки надання згоди на використання земельної ділянки не спростовує вищевказаних висновків щодо виникнення у особи права користування земельної ділянки виключно з моменту державної реєстрації цього права.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016р. за № 1391/29521 посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель.

Згідно зі статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідачем в межах повноважень та спосіб встановлений законом винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 53-КУпАП.

Посилання позивача на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.06.2017р., за наслідками розгляду якого була винесена оскаржувана постанова, не зазначено місця вчинення правопорушення, невірно зазначено назву посади особи, яка його складала, перевірка проведена з порушенням термінів встановлених наказом про її проведення суд вважає безпідставними та до уваги не приймає, оскільки наявність чи відсутність таких порушень жодним чином не спростовує факту самовільного використання позивачем земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час, за правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку що позивачем не доведено належними засобами доказування правомірності використання земельної ділянки, натомість рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідає нормам чинного законодавства.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене позовну заяву ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, слід залишити без задоволення.

Відповідно до частини пятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, відповідно відсутні підстави для їх відшкодування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 5-9, 20, 73-78, 139, 194, 209-211, 241-243, 246, 255, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Гайсинського, Теплицького, Бернадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: