Справа № 200/21883/17
Суддя: Яковлев Д. О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 грудня 2017 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ Яковлев Д. О., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Дніпрі, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ надійшов зазначений вище позов ОСОБА_1, в якому позивач просить суд:

- визнати дії співробітника патрульної поліції лейтенанта Точенюк І.О. незаконними та які перевищують службові повноваження;

- скасувати протокол АА №100621 про адміністративне затримання недійсним;

- скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії БД №153751 недійсним;

- вилучення документа, співробітником патрульної поліції лейтенантом Точенюк І.О., посвідчення водія НОМЕР_1 неправомірним.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи зазначаю наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є: захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Право позивача на судовий захист закріплено нормою ч. 1 ст. 6 КАС України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Закріплення ч. 2 ст. 2 КАС України положення про можливість оскарження до адміністративних судів будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, не означає спростування висновку про юридичне значення рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень як предмета судового оскарження, так само як не означає і нівелювання способу захисту порушеного права, свобод чи законних інтересів.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 107 КАС України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вимоги до адміністративного позову закріпленні ст.ст. 105, 106 КАС України.

Зокрема у п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України вказано, що у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Вимоги які може містити адміністративний позов зазначені та сформульовані у ч. 4 ст. 105 КАС України, яка кореспондується з ч. 2 ст. 162 КАС України.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі визначені ст. ст. 108, 109, 155 КАС України.

Зі змісту позовної заяви та заявлених вимог, вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав порушених відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №153751, у зв'язку з чим просить суд його скасувати.

За таких обставин, при вирішенні питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим КАС України, необхідно з'ясувати яке юридичне значення для позивача, відповідно до норм КУпАП, мають протокол про адміністративне правопорушення та дії посадових осіб УПП у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які, крім ін. встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 255 КУпАП право складати протоколи про правопорушення, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. ст. 218-221 цього Кодексу мають уповноважені на те посадові особи Національної поліції.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані необхідні для розгляду справи, за результатами якого згідно ст. 283 КУпАП уповноважений орган (посадова особа) виносить постанову.

Зазначені норми КУпАП дають підстави для висновку, що вимоги про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення як і визнання протиправними дій по його складанню не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України, тому що не породжує будь-яких наслідків для позивача, а дії посадової особи по його складанню не пов'язані із здійсненням владних управлінських функцій, тому що спрямовані на додержання форми, змісту та порядку складання адміністративного протоколу встановлених нормами КУпАП, тобто за своїм змістом є процесуальними.

Таким чином, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, у тому числі протоколу про адміністративне правопорушення і діям посадової особи по його складанню здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку визначеному КУпАП.

З урахуванням зазначених висновків, вимоги позивача щодо скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №153751 та визнання протиправними дій пов'язаних з його складанням (вилучення посвідчення водія), не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства, тому до позовної заяви в цій частині підлягають застосуванню наслідки встановлені ч. 1 ст. 109 КАС України.

Позовна заява в частині скасування протоколу про адміністративне затримання серії АА №100621 складеного 10 грудня 2017 року підлягає залишенню без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам ст.105 КАС України (не зазначено викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо скасування протоколу про адміністративне затримання; надана, на підтвердження викладу обставин, копія протоколу про адміністративне затримання не містить її звороту, вимога викладена не коректно), тому відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, позовна заява в цій частині підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Додатково, вважаю за необхідне звернути увагу позивача, що оскільки предметом адміністративного позову є оскарження протоколу про адміністративне затримання, до спірних правовідносин, у тому числі, застосовуються норми Закону України «Про національну поліцію», які визначають правові засади організації та діяльності Національної поліції України.

Статтею 1 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади.

Згідно ч.1 ст.17 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Тобто, поліцейський є особою, яка діє на виконання наданих йому центальним органом виконавчої влади функцій.

Відповідно до положень 262 КУпАП, поліцейський наділений правом на складання протоколу про адміністративне затримання.

Частинами 1, 2 статті 19 ЗУ «Про національну поліцію», встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

З урахуванням того, що інспектор роти №2 батальйону №3 УПП в м.Дніпро лейтенант поліції Козар Є.Ф. при складанні оскаржуваного протоколу діяв на виконання своїх владно-управлінських функцій, приймаючи до уваги, що судове рішення винесене за результатами розгляду даного спору може стати причиною виникнення певного виду відповідальності в останнього, вважаю за необхідне запропонувати позивачу визначитись зі складом осіб які беруть участь у справі виходячи з зазначених вище норм.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 17, 18, 106-109, 165, 171-2, 210 КАС України, ст. ст. 251, 255, 256, 283 КУпАП, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Дніпрі в частині скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №153751 від 10 грудня 2017 року складеного відносно ОСОБА_1 та визнання дій пов'язаних з його складанням - відмовити.

Роз'яснити позивачу його право висловити свої зауваження до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2017 року серії БД № 153751 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому КУпАП.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Дніпрі в частині скасування протоколу про адміністративне затримання серії АА №100621 від 10 грудня 2017 року складеного відносно ОСОБА_1 - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду позовної заяви в новій редакції, оформленої з дотриманням вимог статей 105, 106 КАС України, а також її копій та копій всіх документів, що приєднуються до неї відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду в частині відмови у відкритті провадження набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Д. О. Яковлев