Справа № 826/16237/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2018 року № 826/16237/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю.

за участі представників сторін:

від позивача - Деянкова С.А., Савченко О.В.,

від відповідача та третьої особи - Акімова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної

філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

до Національної служби посередництва і примирення

третя яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача

особа, Відділення Національної служби посередництва і примирення в Дніпровській

області

про визнання протиправним та скасування розпорядження № 292-р від 05.10.2016

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної служби посередництва і примирення, третя особа Відділення Національної служби посередництва і примирення в Дніпровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження № 292-р від 05 жовтня 2016 року "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками дільниці № 3 "Павлоградської дистанції колії" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Павлограда Дніпропетровської області та "Павлоградською дистанцією колії" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Павлограда Дніпропетровської області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зазначене Розпорядження є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на положення Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)", Положення про порядок реєстрації Національною службою посередництва і примирення висунутих найманими працівниками, профспілкою вимог та колективних трудових спорів, затвердженого наказом Національної служби посередництва і примирення № 21 від 25 березня 2014 року, Положення про порядок формування і затвердження вимог найманих працівників, профспілок, затвердженого наказом Національної служби посередництва і примирення № 66.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на те, що ним було дотримано процедуру і строки прийняття уповноваженим представницьким органом найманих працівників рішення про момент виникнення колективного трудового спору, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" та Положення про порядок формування і затвердження вимог найманих працівників, профспілок, затвердженого наказом Національної служби посередництва і примирення № 66.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Розпорядженням Національної служби посередництва і примирення від 05.10.2016 року № 292-р зареєстровано колективний трудовий спір (конфлікт) між найманими працівниками дільниці № 3 "Павлоградської дистанції колії" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Павлограда Дніпропетровської області та "Павлоградською дистанцією колії" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Павлограда Дніпропетровської області з 14.09.2016р. та присвоєно реєстраційний номер 104-16/04-В.

Підставою прийняття Розпорядження від 05.10.2016 року № 292-р стало:

1) подання відділення Національної служби посередництва і примирення в Дніпропетровській області від 05.10.2016 № 01-02/02-09/228;

2) рішення відділення Національної служби посередництва і примирення в Дніпропетровській області від 04.10.2016 № 04-16/007.

Зазначеним Розпорядженням від 05.10.2016 року № 292-р зареєстровано такі вимоги найманих працівників:

"1. Визнати право монтерів колії дільниці № 3 магістрального сполучення Павлоград 1-Красноармійськ, згідно ст. 51 та 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка дає право призначення пенсії за вислугою років виключно за назвою посади робітника, яка відповідає критеріям для окремих категорій робітників залізниці за Списками, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 583 від 12.10.1992 р. саме на підставі висновку ЛНДІСЕ від 31.03.2016 року, про визначення дільниці Павлоград 1-Красноармійськ - дільницею магістрального руху із інтенсивним рухом поїздів у період із 1993 року по 2014 рік, через неможливість підприємства підтвердити факт інтенсивності руху через відсутність галузевої затвердженої методики чи порядку;

2. Надати уточнюючі довідки про спеціальний стаж працівникам дільниці Павлоград 1-Красноармійськ, які передбачені п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, яким було безпідставно відмовлено у їх видачі, що є неприпустимим порушенням права громадянина на соціальний захист згідно статті 46 Конституції України;

3.На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 492 від 01.08.1992 року, провести атестацію умов праці монтерів колії, бригадирів колії, майстрів колії із урахуванням наказу МОЗ № 248 від 08.04.2014 р. із залученням незалежних експертів з умов праці та здійснення державного контролю за експертизою відповідно до п. 11 Постанови № 492 та виконанням п.8 та п. 9 відповідно".

4. В частині: "Покращити існуючі умови праці монтерів колії, а саме:

4.1. забезпечення робочих відділень питною водою постійно;

4.2. забезпечення санітарно-побутовими приміщеннями робочі відділення № 8,9,10 …;

4.3. постійними тепловими пунктами віддалені перегони усіх робочих відділень на дільниці на протязі 111 км у зимовий період;

4.4.забезпечити робочі відділення сучасними засобами малої механізації: гідравлічні домкрати, пристрої для рихтування колії, рейкові візки, знімні візки для інструменту, переносні електрогенератори, верстати для відрізання рейок та для свердління рейок, пристрої для регулювання зазорів, ін.

4.5.провести тотальну заміну ручного колійного інструменту, який є не типовим та саморобним, на інструмент, який відповідає ДБН та ДСТУ (DSTN);

4.6.забезпечити усі робочі відділення сучасними та економічними МТЗ (мобільними транспортними засобами) для перевезення робітників із вбудованими окремими секціями (боксами) для перевезення інструменту та пристроїв".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові і організаційні засади функціонування системи заходів по вирішенню колективних трудових спорів (конфліктів) визначаються Законом України від 03.03.1998р. № 137/98-ВР "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" (далі - Закон № 137/98-ВР, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), який спрямований на здійснення взаємодії сторін соціально-трудових відносин у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів), що виникли між ними. Встановлені цим Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, та на роботодавців, організації роботодавців та їх об'єднання.

Відповідно до ст. 2 Закону № 137/98-ВР колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: а) встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; б) укладення чи зміни колективного договору, угоди; в) виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; г) невиконання вимог законодавства про працю.

Згідно зі статтею 3 Закону № 137/98-ВР сторонами колективного трудового спору (конфлікту) є:

- на виробничому рівні - наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець. За дорученням інтереси роботодавця у колективному трудовому спорі (конфлікті) може представляти інша особа, організація роботодавців, об'єднання організацій роботодавців;

- на галузевому, територіальному рівнях - наймані працівники підприємств, установ, організацій однієї або декількох галузей (професій) або адміністративно-територіальних одиниць чи профспілки, їх об'єднання або інші уповноважені цими найманими працівниками органи та організації роботодавців, їх об'єднання або центральні органи виконавчої влади, або місцеві органи виконавчої влади, що діють на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці;

на національному рівні - наймані працівники однієї або декількох галузей (професій) чи профспілки або їх об'єднання чи інші уповноважені найманими працівниками органи та всеукраїнські об'єднання організацій роботодавців або Кабінет Міністрів України.

Уповноважений найманими працівниками на представництво орган є єдиним повноважним представником найманих працівників до моменту припинення такого спору (конфлікту).

В позовній заяві позивач посилається на те, що протокол № 1 від 22.08.2016р. засідання представницького органу найманих представників не може вважатись колективною вимогою в розумінні Закону № 137/98-ВР, оскільки підписано особою - ОСОБА_4, яка не є працівником Придніпровської залізниці та членом трудового колективу, а отже не може бути уповноваженою особою на представництво інтересів найманих працівників.

Однак суд відхиляє як необґрунтовані такі посилання позивача, оскільки приписами статті 3 Закону № 137/98-ВР передбачено, що інтереси роботодавця у колективному трудовому спорі (конфлікті) може представляти інша особа за дорученням. Будь-яких застережень чи вимог до такої особи зазначена стаття не містить.

У відповідності до положень статті 4 Закону № 137/98-ВР вимоги найманих працівників на виробничому рівні формуються і затверджуються загальними зборами (конференцією) найманих працівників або формуються шляхом збору підписів і вважаються чинними за наявності не менше половини підписів членів трудового колективу підприємства, установи, організації чи їх структурного підрозділу. Разом із висуненням вимог збори (конференція) найманих працівників визначають орган чи особу, які будуть представляти їх інтереси.

Вимоги найманих працівників на галузевому, територіальному чи національному рівнях формуються і затверджуються:

- у випадках, коли інтереси найманих працівників представляє профспілка, об'єднання профспілок - рішенням виборного органу відповідної профспілки, об'єднання профспілок;

- у випадках, коли інтереси найманих працівників представляють інші уповноважені ними організації (органи) - конференцією представників підприємств, установ, організацій, обраних зборами (конференцією) працівників підприємств, установ, організацій, які перебувають у стані трудового спору (конфлікту).

Вимоги найманих працівників, профспілки чи об'єднання профспілок оформляються відповідним протоколом і надсилаються роботодавцю або уповноваженій ним особі, організації роботодавців, об'єднанню організацій роботодавців.

Як зазначено у статті 5 Закону № 137/98-ВР роботодавець або уповноважена ним особа, організація роботодавців, об'єднання організацій роботодавців зобов'язані розглянути вимоги найманих працівників, категорій найманих працівників, колективу працівників чи профспілки та повідомити їх представників про своє рішення у триденний строк з дня одержання вимог. Рішення роботодавця, уповноваженої ним особи, організації роботодавців, об'єднання організацій роботодавців, власника, відповідного вишестоящого органу управління викладається у письмовій формі і не пізніше наступного дня надсилається уповноваженому представницькому органу іншої сторони колективного трудового спору (конфлікту) разом із соціально-економічним обґрунтуванням.

Відповідно до статті 15 Закону №137/98-ВР з метою сприяння поліпшенню трудових відносин та запобігання виникненню колективних трудових спорів (конфліктів), їх прогнозування та сприяння своєчасному їх вирішенню, здійснення посередництва для вирішення таких спорів (конфліктів) Президентом України утворюється Національна служба посередництва і примирення.

До компетенції Національної служби посередництва і примирення (далі - НСПП) належить: здійснення реєстрації висунутих працівниками вимог та колективних трудових спорів (конфліктів); аналіз вимог, виявлення та узагальнення причин колективних трудових спорів (конфліктів), підготовка пропозицій для їх усунення; підготовка посередників та арбітрів, які спеціалізуються на вирішенні колективних трудових спорів (конфліктів); формування списків арбітрів та посередників; перевірка, в разі необхідності, повноважень представників сторін колективного трудового спору (конфлікту); посередництво у вирішенні колективного трудового спору (конфлікту); залучення до участі в примирних процедурах народних депутатів України, представників державної влади, органів місцевого самоврядування.

Наказом Національної служби посередництва і примирення від 25 березня 2014 року № 21 затверджено Положення про порядок реєстрації Національною службою посередництва і примирення висунутих найманими працівниками, профспілкою вимог та колективних трудових спорів (конфліктів) (далі - Положення).

Зазначеним положенням визначено, що найманий працiвник - фiзична особа, яка працює за трудовим договором на пiдприємствi, в установi та органiзацiї, в їх об'єднаннях або у фiзичних осiб, якi використовують найману працю; роботодавець - юридична (пiдприємство, установа, органiзацiя) або фізична особа, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

При цьому, відповідно до пункту 5.1 Положення НСПП відмовляє в реєстрації спору якщо, зокрема, в результаті перевірки не пiдтвердились повноваження представникiв сторiн колективного трудового спору (конфлiкту) або сторона спору не є належною.

На підставі аналізу зазначених вище норм права слід дійти висновку, що для реєстрації колективного трудового спору НСПП в межах своєї компетенції повинна пересвідчитись чи дійсно між найманими працівниками та роботодавцем виникли розбіжності з соціально-трудових питань, визначити момент виникнення трудового спору між найманими працівниками та роботодавцем, перевірити повноваження представників сторін колективного трудового спору (конфлікту) та проаналізувати вимоги найманих працівників.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014р. "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та постанови Кабінету Міністрів України № 735 від 02.09.2015р. про затвердження її Статуту.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - Товариство) є юридичною особою, створює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи, які діють на підставі положень (абз. 2 п. 17 Статуту). Товариство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, формує облікову політику (абз.3 п. 19 Статуту).

Регіональна філія "Придніпровська залізниця" діє на підставі Положення про філію, затвердженого наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 26.02.2016р. № 143, у відповідності до п. 2.1 р.2 якого Філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи і діє від імені Товариства та в його інтересах. До складу філії входять структурні підрозділи, що забезпечують її діяльність.

В свою чергу, протоколом № 50 засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 30.08.2016р. затверджено Перелік структурних підрозділів філій ПАТ "Укрзалізниця". До даного переліку в якості виробничого підрозділу служби колії увійшла Павлоградська дистанція колії, якій присвоєно № 305. Дільниця № 3 магістральної колії Павлоград-1-Красноармійськ у даному переліку відсутня.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дільниця № 3 не є структурним підрозділом філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця". Як наслідок, кількість працівників на виробничому рівні має обраховуватись від загальної кількості найманих працівників структурного підрозділу, як того вимагають положення статті 4 Закону №137/98-ВР, яким є Павлоградська дистанція колії, та який і має бути належною стороною колективного трудового спору.

З урахуванням наведеного, суд відхиляє як необґрунтоване посилання відповідача на те, що дільниця № 3 "Павлоградської дистанції колії" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Павлограда Дніпропетровської області є структурним підрозділом регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та є належною стороною у колективному трудовому спорі (конфлікті).

Водночас суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності протоколу (висновку) мандатної (лічильної) комісії та підписних листів, що в свою чергу не дає змогу встановити фактичність проведення зборів, оскільки відповідачем було надано до матеріалів справи відповідні підписні листа та протоколи № 1, № 2 засідання представницького органу працівників.

Крім того, як вбачається з рішення від 04 жовтня 2016 року № 04-16/007 відділення НСПП в Дніпропетровській області було здійснено перевірку стосовно справжності підписів на підписних листах найманих працівників дільниці № 3. Разом з тим, зазначені доводи відповідача не впливають на кількість працівників, що звернулися із трудовим спором, від загальної кількості структурного підрозділу.

Суд звертає увагу, що працівники дільниці № 3 не позбавлені права звернутися до суду в загальному порядку для захисту своїх порушених прав відповідно до чинного трудового законодавства.

Питання надання уточнюючих довідок про спеціальний стаж працівникам дільниці Павлоград-1-Красноармійськ, які передбачені п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637 пов'язане із цивільно-правовим спором кожного працівника окремо.

Згідно пп. 2.2.6 Положення про порядок формування і затвердження вимог найманих працівників, профспілок ініціатори скликання загальних зборів (конференції) найманих працівників повинні в терміни, визначені в пп. 2.2.4 цього Положення, повідомити про скликання загальних зборів (конференції) найманих працівників, роботодавця або уповноважену ним особу, організацію роботодавців, об'єднання роботодавців, адміністрацію того підприємства, установи, організації чи їх структурного підрозділу, де безпосередньо працюють учасники загальних зборів (конференції).

Водночас доказів виконання такої вимоги відповідачем суду надано не було.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної служби посередництва і примирення "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками дільниці № 3 "Павлоградської дистанції колії" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Павлограда Дніпропетровської області та "Павлоградською дистанцією колії" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Павлограда Дніпропетровської області" від 5 жовтня 2016 року № 292-р.

3. Стягнути на користь Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" () судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Національної служби посередництва і примирення (01004, м. Київ-4, вул. Басейна, 1/2-А).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст рішення складений 07.03.2018