Справа № 344/894/18
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/894/18
Провадження № 2-а/344/530/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Мотивував тим, що 16.01.2018 року інспектор роти № 1 УПП в м. Івано-Франківськ ОСОБА_2 винесла постанову серії АР № 417464, якою визнала його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме порушення п. 15.10.(д) ПДР здійснив стоянку транспортного засобу у забороненому місця, а саме у місці, що унеможливлює рух іншого транспортного засобу та суттєво створює перешкоду дорожньому руху, та наклала на нього стягнення в розмірі 510 грн. Позивач зазначає, що 16.01.2018 року в м. Івано-Франківську по вул..Північний бульвар він здійснив зупинку свого транспортного засобу з метою розвантаження товару, але оскільки вїзд був перекритий транспортним засобом АТ 6987 ВХ, що належить гр. ОСОБА_3, позивач здійснив стоянку свого транспортного засобу паралельно його автомобілю, залишивши йому можливість виїзду. Також патрульним інспектором було проігноровано той факт, що гр..ОСОБА_3 було порушено п. 3.2.2 і п. 3.2.3. Правил руху та стоянки приватного транспорту у житлових зонах м. Івано-Франківська, затверджених рішенням Івано-Франківської міської ради № 1357-43 від 13.03.2014 року, згідно з якими забороняється поркування безпосередньо перед входом до підїзду житлового будинку; ближче, як за 10 метрів до дверей нежитлових приміщень, через які проводиться вивантаження або навантаження товарів. Також інспектором було проігноровано і свідчення про те, що вказаною вище особою було вчинено порушення ПДР п.26.2.г, п.26.3; здійснено вїзд в двір під дорожній знак 3.21. «Вїзд заборонено». Вважає, що в його діях не було складу правопорушення, у якому його визнано винним, в звязку з чим просив суд скасувати постанову серії АР № 417464 від 16.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та стягнення штрафу в розмірі 255 грн.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не прибув, однак надав відзив на позовну заяву в якому позов заперечив, посилаючись на відеозапис вчиненого правопорушення просив суд у задоволенні позову відмовити та слухати справу за його відсутності..

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором роти № 1 УПП в м. Івано-Франківську водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст. 122 КупАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії АР № 417464 від 16.01.2018 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 16.01.2018р. о 14 год. 30 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. північний Бульвар, водій ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу у забороненому місця, а саме у місці, що унеможливлює рух іншого транспортного засобу та суттєво створює перешкоду дорожньому руху, чим порушив п. 15.10. (д) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КупАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Із відеозапису події, здійсненого в неавтоматичному режимі, на який посилався представник відповідача, як на доказ винуватості позивача, не встановлено, що водій здійснив стоянку транспортного засобу у місці, що унеможливлює рух іншого транспортного засобу та суттєво створює перешкоду дорожньому руху, чим порушив п. 15.10. (д) ПДР України, а тому суд вважає, що наданий доказ не свідчить про беззаперечне порушення правил п. 15.10. д ПДР України, а тому суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КупАП.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії АР № 417464 від 16.01.2018р. підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 417464 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 122 КУпАП, винесену 16.01.2018р. інспектором роти № 1 УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 і закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова