Справа № 826/15198/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 березня 2018 року № 826/15198/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку письмово провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АЛІГОЛ»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛІГОЛ» (надалі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - відповідач або ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017 (надалі - ППР № ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 22.01.2018.

В судове засідання прибули уповноважені представники сторін. Судом зобов'язано представника відповідача подати відзив на позовну заяву, у зв'язку з чим відкладено розгляд справи на 22.02.2018.

Через канцелярію суду 12.02.2018 надійшов витребуваний Відзив на позовну заяву.

В призначене судове засідання з'явились уповноважені представники сторін.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві порушено вимоги постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2016 у справі № 826/22587/15, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.10.2017 по зазначеній справі та не внесено до системи електронного адміністрування ПДВ на електронний рахунок позивача № 4692 суму від'ємного значення зобов'язань з податку на додану вартість в розмірі 11 242 033,00 грн., у зв'язку з чим, позивачем порушено встановлені терміни реєстрації податкових накладних ТОВ «Алігол» за період жовтень-грудень 2015 та лютий 2016 року, що встановлено контролюючим органом під час перевірки. Зважаючи на вказане, позивач просив задовольнити позов та скасувати оскаржуване ППР № .

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, зазначаючи, про те, що у позивача є обов'язок щодо складання податкових накладних і реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до вимог податкового законодавства, а тому не внесення до системи електронного адміністрування ПДВ на електронний рахунок позивача № 4692 суму від'ємного значення зобов'язань з податку на додану вартість в розмірі 11 242 033,00 грн. за червень 2015, про який стверджує позивач, та що було встановлено у вищезазначених судових рішеннях, ніяким чином не вплинуло на порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН за жовтень-грудень 2015 та лютий 2016 року, зважаючи на вказане, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представники сторін заявили письмове клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні відповідно до частини третьої ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом задоволено клопотання та ухвалено продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що посадовою особою ГУ ДФС у м. Києві на підставі п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст.20 та п.75.1 ст. 75, в порядку п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Алігол» за жовтень-грудень 2015, лютий 2016 року, у зв'язку з чим складено акт № 10492/26-15-12-07-20/37141945 від 19.10.2017, відповідно до висновку якого встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за вказані періоди часу, що послугувало винесенням оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017.

Вказаним податковим повідомленням-рішенням № від 08.11.2017 встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120/1 Податкового кодексу України:

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ грн.

застосовано штраф в розмірі 10% у сумі грн.

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 252,50 грн.

застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 50,50 грн.

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 356 187,67 грн.

застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 106 856,30 грн.

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 473 427,50 грн.

застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 189 371,00 грн.

На загальну суму, яка становить 296 277,80 грн.

Позивач не погоджуючись із вказаними висновками камеральної перевірки та сумою штрафних санкцій, які винесено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

За правилами пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Таким чином, камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних податкової звітності суцільним порядком та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів), відповідно, підстав для перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючий орган не мав, оскільки це потребує використання інших даних, ніж зазначені у податковій звітності, та може бути предметом документальної перевірки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

При цьому суд звертає увагу, що нормами Податкового кодексу України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачено проведення перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у межах камеральної перевірки.

Під час проведення камеральної перевірки питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не досліджується. Перевірці підлягають виключно дані, зазначені у податкових деклараціях.

У свою чергу своєчасність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних могла бути перевірена проведенням документальної перевірки.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року №К/800/67871/14, від 23 червня 2015 року №К/800/9651/15, від 10 листопада 2015 року №К/800/19897/15, від 02 грудня 2015 року №К/800/14438/14, від 08.06.2017 року № К/808/3276/15.

Проте, як підтверджує зміст акта перевірки, предметом дослідження була не податкова звітність товариства, а встановлення наявності порушення визначеного податковим законодавством терміну реєстрації податкових накладних, виданих позивачем.

Відтак, суд зазначає, що термін реєстрації податкових накладних не є об'єктом, який підлягає вивченню контролюючим органом шляхом проведення камеральної перевірки, оскільки не є даними податкової звітності, що відповідає приписам пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії Головного управління ДФС у місті Києві з проведення камеральної перевірки ТОВ «Алігол», результати якої оформлені актом №10492/26-15-12-07-20/37141945 від 19.10.2017 «Про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Алігол» (податковий номер 37141945) за жовтень-грудень 2015, лютий 2016 року», суперечать нормам Податкового кодексу України, вчинені не на підставі та не у межах повноважень, що ним передбачені, а тому є протиправними.

У свою чергу відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у Постанові від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14, встановлено, що незаконна перевірка не створює правових наслідків, а саме невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, проведена відповідачем перевірка позивача, результати якої оформлені вищевказаним актом не створює правових наслідків, зокрема у вигляді прийняття податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2017.

Аналогічну позицію викладено в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі № 826/12255/16 та в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі № 804/2208/17.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 2.5.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 р. №165, визначено, що після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується):

у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - акт про результати камеральної перевірки;

у разі відсутності помилок (порушень) у податковій звітності інспектор в тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами органів доходів і зборів, робить відмітку у графі «порушень (помилок) не виявлено», вказує дату проведення камеральної перевірки та ставить підпис.

Після впровадження у промислову експлуатацію АС «Камеральна електронна перевірка» складається довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному вигляді з визначеною ІР-адресою.

Відповідно до п. 4.5 Регламенту опрацювання податкових декларацій з ПДВ, за якими задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 19.06.2012 р. №522, результати камеральної перевірки оформлюються актом у разі:

встановлення факту заниження (завищення) податкових зобов'язань або завищення (заниження) податкового кредиту та, відповідно, зменшення (збільшення) суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту або заявленого бюджетного відшкодування ПДВ;

відмови у наданні бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість та виявлення заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування.

Відтак, суд зазначає, що термін реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН не є даними податкової звітності, які можуть буди досліджені під час проведення камеральної перевірки, а Регламентом встановлений вичерпний перелік порушень, в результаті виявлення яких контролюючий орган має право складати саме акт камеральної перевірки, адже до такого переліку порушень не належить порушення термінів реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

Таким чином, відповідач безпідставно склав акт камеральної перевірки з посиланням на таке порушення як несвоєчасна реєстрація податкових накладних або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

Враховуючи викладені висновки, судом не досліджувалось питання порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІГОЛ» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вимог частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України та зважаючи на наявність в матеріалах справи платіжного доручення № 145 від 23.11.2017 суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 444,18 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у м. Києві.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІГОЛ» (, місцезнаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30 В) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у місті Києві № від 08.11.2017.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІГОЛ» (, місцезнаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30 В) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 444 ( чотири тисячі чотириста сорок чотири гривні) 18 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛІГОЛ», 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30 В, ;

Відповідач: Головне управління ДФС у м. Києві, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, .

Суддя Л.О. Маруліна