Справа № 359/372/18
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/85/2018
Справа № 359/372/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 лютого 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі : головуючої судді Яковлєвої Л.В., при секретарі Івченко В.І., за участі представника відповідача Батечко Р.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Бориспіль лейтенанта поліції Красієв Олександра Борисовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеньня, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом, яким просить суд скасувати постанову УПП у м. Бориспіль серії ЕАА № 255780 від 05.01.2018 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 січня 2018 року ОСОБА_2, керуючи власним автомобілем Mercedes-Benz GLE 350 d, д.н.з НОМЕР_1, рухалась у м. Бориспіль (ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль») в другій смузі від Терміналу «В» в напрямку м. Києва. Проїжджаючи повз Термінал «D» ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» виникла аварійно - небезпечна ситуація, а саме дверцята багажного відсіку її авто раптово, з причин, що об'єктивно не залежали від волі та / або дій чи бездіяльності позивача, відчинилися, що могло в будь-який момент спровокувати дорожньо-транспортну пригоду, слугувати причиною випадання на проїжджу частину дороги речей чи багажу. Не бажаючи настання наведених наслідків ОСОБА_2 здійснила вимушену зупинку транспортного засобу з правого краю проїжджої частини дороги без створення перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Вважає, що діяла в межах вимог ПДР України та п. 12.3 Постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а тому просить скасувати постанову інспектора поліції Красієв О.Б. від 05 січня 2018 року як незаконну, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Натомість подала до суду заяви, якими розгляд справи просчила здійснити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх.

Інспектор УПП в м. Бориспіль лейтенант поліції Красієв О.Б. будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не зявився, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача Батечко Р.С. в судове засідання з'явились, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених в відзиві на позов.

Суд, дослідивши подані ОСОБА_2 заяви, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та відтворивши в повному обсязі записи з нагрудної камери інспектор УПП в м. Бориспіль лейтенанта поліції Красієв О.Б. та з реєстратора патрульного автомобіля, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлю-них статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 05 січня 2018 року інспектор 1 батальйону 1 роти УПП в м. Бориспіль лейтенант поліції Красієв О.Б. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №255780, якою накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.3). Дану постанову позивач отримала одразу після складання. Наведене не заперечується сторонами та не спростовується доказами.

Згідно з ч. 1ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспорт-них засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.8.4 ПДР України - дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки; б) знаки пріоритету; в) заборонні знаки; г) наказові знаки; ґ) інформаційно-вказівні знаки; д) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків.

Знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини 1, 2, 3 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні право-порушеньня і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Під час відтворення і дослідження в залі суду записів з нагрудної камери інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в м. Бориспіль лейтенанта поліції Красієва О.Б. та з реєстратора патрульного автомобіля головуючим встановлено, що прав позивача інспектором не порушено, оскільки в повній мірі роз'яснено ОСОБА_2 її права і обов'язки, роз'яснено порядок складання, оформлення, вручення постанови, порядок її оскарження, справу про адміністративне правопорушення розглянуто на місці скоєння та виявлення, в її присутності. Крім того, бесіда між позивачем та інспектором, зважаючи на те що ОСОБА_2 спілкувалась виключно англійською мовою, проходила на зрозумілій для неї мові, а саме - англійською.

Відтак доводи ОСОБА_2 в частині не роз'ясненя їй прав, обов'язків та проведення спілкування мовою, яку вона не розуміє, є такими, що не відповідають дійсності.

Згідно ст. 251 КУпАП , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясне-ннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослід-женні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлено, що під час фіксування та складання оскаржуваної постанови інспектором та розгляду справи судом, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження правомоч-ності здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 ПДР України, доказів виникнення небезпеки для руху або перешкод, які б слугували водію причиною для безумовної, негайної та законної зупинки в зоні дії вищевказаного дорожнього знаку.

Натомість встановлено, що позивач не тільки здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 ПДР України, але й зупинилась фактично поперек на правій смузі дорожнього руху, створивши при цьому перешкоду для інших учасників дорожнього руху. З відтворених відеозаписів також встановлено, що : 1) від первісного місця зупинки ОСОБА_2 і до узбіччя було досить багато місця, 2) на узбіччя вона з'їхала лише на вимогу інспектора поліції, 3) зупинка здійснена для завантаження багажу та посадки пасажирів, 4) автомобіль стояв з ввімкненими аварійними знаками.

Доводи ОСОБА_2 про те, що відповідно до та на підставі вимог п. 12.3 Постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» за № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі по тексту - Постанова) з метою унеможливлення випадання речей та багажу з багажного відсіку на проїжджу частину дороги та недопущення створення аварійно - небезпечної ситуації для інших учасників дорожнього руху, вона мала право на вимушену негайну зупинку під час виявлення небезпеки для руху, - суд оцінює критично виходячи з наступного.

Згідно п. 12.3 Постанови у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Відповідно до п. 1.10 Постанови терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об'єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених тлумачень термінів, вживаних в Постанові, суд приходить до висновку, що небезпеки чи перешкод для дорожнього руху під час здійснення зупинки позивачем, не існувало. Вважати зупинку ОСОБА_2 вимушеною також неможливо, оскільки транспортний засіб був технічно - справним; наявний в автомобілі вантаж (дорожні сумки, ручна поклажа, тощо) не є таким, що створюють небезпеку; перешкоди для руху відсутні, а стан водія не викликав питань чи сумнівів. Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Крім того, в разі незалежного від волі водія відкриття багажного відсіку автомобіля ОСОБА_2 не була позбавлена можливості : зменшити швидкість руху до мінімальної, ввімкнути аварійні покажчики на автомобілі, з'їхати на узбіччя чи проїхати в зону, де припинив свою дію знак 3.34 ПДР України.

В свою чергу суд вважає, що відтворені в судовому засіданні записи з нагрудної камери інспектора та з реєстратора на патрульному автомобілі повно та достеменно підтверджує доводи представника відповідача надані під час судового засідання та наведені у відзиві на позов і є доказами протиправних дій та порушення правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_2.

Диски, надані суду для відтворення в робочому стані, без візуальних пошкоджень, дійсність та справжність запису з нагрудної камери інспектора та реєстратора патрульного автомобіля наявних на дисках, у суду не викликаєть сумнівів.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення ОСОБА_2 дій, які слугували підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Судом також встановлено, що позивач не є дипломатично недоторканою особою. Про наявність недоторканості чи імунітету ОСОБА_2 не повідомила ні інспектора під час оформлення адміністративного правопорушення, ні суд. Доказів протилежного суду не надано.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_2.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 246, 250, 293 КАС України, ст. 7, 9, 222, 251, 252, 268, 280, 284 КУпАП, п. 1.10, 12.3 Постанови Кабінету міністрів України «Про правила дорожнього руху» за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, суд -

Вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Бориспіль лейтенанта поліції Красієв Олександра Борисовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеньня, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 лютого 2018 року.

Суддя Яковлєва Л.В.