Справа № 826/12634/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Літвіної Н.М.

Федотова І.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Комерціний банк «Даніель» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування податкової вимоги.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо застосування штрафних санкцій та нарахування недоїмки за несплату єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 953 936, 93 грн.; скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-9187-17 від 08 серпня 2017 року. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить норми нормативно правових актів, при цьому не зазначено в чому саме полягає помилковість висновків суду першої інстанції.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 січня 2014 року прийнято рішення № 1 про здійснення тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Фонду у ПАТ «КБ «Даніель». При цьому, на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 січня 2014 року №1, з 17 січня 2014 року розпочата процедуру виведення ПАТ "КБ "Даніель" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 15 квітня 2014 року №217 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 квітня 2014 року № 29 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного «Комерційний банк «Даніель» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Ожга Євгенія Вікторовича з 17 години 30 хвилин 16 квітня 2014 року по 15. квітня 2015 року.

12 березня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №57 «Про продовження строку ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Даніель» відповідно до якого строк ліквідації Банку продовжено до 14 квітня 2016 року включно.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві 08 серпня 2017 року прийнято податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-9187-17 з єдиного внеску у розмірі 953 936, 93 грн., яка отримана позивачем 21 серпня 2017 року.

22 серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство «КБ «Даніель» звернулося до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві із скаргою на вимогу про сплату боргу № Ю-9187-17 від 08 серпня 2017 року. Вказана скарга мотивована тим, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 квітня 2010 року розпочато процедуру ліквідації банку.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 27 вересня 2017 року № 21624/6/99-99-11-02-02-25 було залишено без змін вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № Ю-9187-17, а скаргу ПАТ «КБ «Даніель» без задоволення, з огляду на підтвердження наданими на перевірку документами наявності вказаної заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску відображеної у картці особового рахунку платника податків.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з такого.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 статті 57 ПК України).

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Пк України).

Згідно п. 95.1 статті 91 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В той же час, відповідно до п. 1.3 статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Вчинення дій щодо стягнення з позивача податкового боргу в порядку статті 57, п. 59.1 статті 59, п. 89.3 статті 89 Податкового кодексу України є протиправним, адже на момент винесення оскаржуваного рішення у ПАТ «КБ «Даніель» вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За змістом ч. 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1-3 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що під час тимчасової адміністрації банку або його ліквідації уповноваженою особою Фонду, погашення сум грошових зобов'язань здійснюється у порядку встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при цьому нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) під час тимчасової адміністрації не здійснюється.

Станом на час прийняття оскаржуваного рішення відповідач був обізнаний про ліквідацію ПАТ КБ «Даніель», оскільки оголошення про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Даніель» було оприлюднене відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість дій податкового органу щодо стягнення податкового боргу з ПАТ «Комерційний банк «Даніель»» в порядку, встановленому ПК України, оскільки його погашення має здійснюватись в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Літвіна Н.М.

Федотов І.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Федотов І.В.

Літвіна Н. М.