Справа № 626/218/18
Суддя: Константинов Д. С.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/218/18
Провадження № 2-а/626/21/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2018 року м.Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Константинов Д.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до суб'єкта владних повноважень інспектора 2 роти батальйону УППДПП в Херсонській області лейтенанта поліції Павловського Олександра Миколайовича про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суб'єкта владних повноважень інспектора 2 роти батальйону УППДПП в Херсонській області лейтенанта поліції Павловського Олександра Миколайовича, в якому просить визнати неправомірними дії інспектора 14.01.2018 р. щодо накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №894814 від 14.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510,0 грн., а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він 14.01.2018 року о 13 год. 05 хв. на автошляху Одеса - Миколаїв-Новоазовськ на 175 км. керуючи транспортним засобом VOLVO FH 12 номерний знак НОМЕР_1 NOOTEBOOM номерний знак НОМЕР_2 перевозив негабаритний вантаж шириною 3 м. 30 см. Без відповідного узгодження, чим порушив пункт 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП.

В позовній заяві позивач зазначив, що він правопорушення не вчиняв, докази вчинення ним даного правопорушення і свідки відсутні, протокол про адміністративне правопорушення інспектором поліції не складався, що позбавило його права надати свої заперечення і докази, чим порушено право на захист. За таких обставин він вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ст.132-1 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, проте відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України - неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанції.

Відповідач, інспектор 2 роти батальйону УППДПП в Херсонській області Павловський О.М., у судове засідання не прибув, про день та час слухання справи сповіщений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 14.01.2018 року інспектором 2 роти батальйону УППДПП в Херсонській області лейтенантом поліції Павловським Олександром Миколайовичем, було винесено постанову серії БР №894814 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510,0 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 14.01.2018 року о 13 год. 05 хв. на автошляху «Одеса-Миколаїв-Новоазовськ» керуючи транспортним засобом на 175 км. керуючи транспортним засобом VOLVO FH 12 номерний знак НОМЕР_1 NOOTEBOOM номерний знак НОМЕР_2 перевозив негабаритний вантаж шириною 3 м. 30 см, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП.

Позивач в позовній заяві зазначає, що він правопорушення не вчиняв, посилається на те, що відсутні докази і свідки вчинення ним правопорушення, а тому факт правопорушення є недоведеним.

Незважаючи на його заперечення, постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому він був позбавлений права на захист.

Стосовно винесення інспектором патрульної поліції УППДПП в Херсонській області лейтенанта поліції Павловським О.М. постанови серії БР №894814 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510,0 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ст.132-1 КУпАП без складання протоколу про адміністративне правопорушення суд вважає наступне.

У відповідності до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ст.222 КУпАП розгляд справ за ст.132-1 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах

транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що нескладення протоколу про адміністративне правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, зазначає, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (формальний склад).

У відповідності до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

У пункті 17 вказаної постанови, зазначено, що великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням: не менш як двома противідкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки; знаком "Об'їзд перешкоди з лівого боку" та знаком "Об'їзд перешкоди з правого боку" діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світловідбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів; вісьмома конусами з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг - 150 міліметрів); жорстким буксиром; миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки; комплектом ланцюгів протиковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня); жилетом оранжевого кольору із світловідбивними елементами; не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Відповідно до п 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів затверджених постановою КМУ України від 20.05.2013 року вказано, що уразі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього порядку та повідомляють відповідний підрозділ Національної поліції про такі порушення.

Однак всупереч зазначених норм інспектором не надано взагалі доказів того, що ОСОБА_1 здійснював перевезення великогабаритного вантажу з порушенням, тобто перевищення транспортним засобом нормативних габаритних чи вагових параметрів, так як матеріали справи не містять акту за формою відповідно до вищевказаного порядку де фіксуються відхилення від норми. Крім того такого акту не надіслано відповідачем на адресу суду.

Таким чином, інспектором не було проведено дій, відповідних замірів вантажу, що свідчило б що він є взагалі великогабаритним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскарженої постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.69 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення п.22.5ПДР.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП і винесення постанови про накладання адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст.9, 211, 242-246, 286 КАС України, ст.132-1, п. 1 ст. 247, ст. 258, ст. 280, ст. 293 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії посадової особи суб'єкта владних повноважень інспектора 2 роти батальйону УППДПП в Херсонській області лейтенанта поліції Павловського Олександра Миколайовича у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 14.01.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,0 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія БР № 894814 від 14.01.2018 року, винесену інспектором 2 роти батальйону УППДПП в Херсонській області лейтенанта поліції Павловським Олександром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,0 грн., скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня проголошення в Харківський апеляційний адміністративний суд через Красноградський районний суд.

Суддя