Справа № 823/326/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року справа № 823/326/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, в якому просить визнати протиправними дії щодо відмови у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення категорії 1; зобовязати відповідача встановити їй статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №3744 від 15.05.2017 в неї було встановлене захворювання, повязане із впливом аварії на ЧАЕС, та згідно з довідкою серії 12 ААА №543096 з 09.06.2017 безтерміново встановлена друга група інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС.

Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації розглянув подані позивачем документи та протоколом №11 від 23.11.2017 відмовив їй у видачі посвідчення категорії на підставі Закону України №76-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» та розяснень Міністерства соціальної політики України від 18.04.2017 №245/0/76-17 та від 31.07.2017 №911/01/01-50.

Позивач вважає відмову необґрунтованою, оскільки Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а виключення зони посиленого радіоекологічного контролю з переліку територій, забруднених внаслідок Чорнобильської катастрофи, не змінює наслідків шкідливого впливу радіоактивного опромінення, що особа зазнала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим отримала інвалідність, і саме цей вплив є підставою для віднесення особи до категорії потерпілих. Позов просила задовольнити.

Відповідач 16.02.2018 надав відзив на позовну заяву №18/370 від 13.02.2018, в якому проти позову заперечив з тієї підстави, що позивач на час встановлення захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС та інвалідності, вже не проживала в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки така зона з 01.01.2015 виключена з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відтак, позивач на час складання експертного висновку в 2017 році не мала статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи. У задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши наявні у суду матеріали, суд встановив наступне.

Згідно посвідчення серії В-1 №481317 (а.с. 9), виданого районною державною адміністрацією 28.01.1993, ОСОБА_1 (позивач у справі) мала статус особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4.

Експертним висновком №3744 від 15.05.2017 Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного звязку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС встановлено, що захворювання позивача повязане із впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 11).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №543096 позивачу з 09.06.2017 була встановлена ІІ група інвалідності, захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 10).

На виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 20.10.2017 в адміністративній справі №823/1296/17 Управлінням соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації було прийнято документи позивача для встановлення їй статусу особи і видачі їй посвідчення, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та направлено їх до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації.

Комісією Черкаської обласної державної адміністрації на підставі подання Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації розглянуто документи позивача та прийнято рішення про відмову у встановленні їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та видачі їй посвідчення категорії 1, яке оформлене протоколом №11 від 23.11.2017. Підставою відмови зазначені Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VІІІ від 28.12.2014 та роз?яснення Міністерства соціальної політики України №245/0/76-17 від 18.04.2017 та №911/01/01-50 від 31.07.2017.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачка звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров?я, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 14 вказаного Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв?язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу. Зазначені особи належать до 1 категорії.

Таким чином, особа набуває статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії у разі, якщо вона вже має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи іншої категорії та їй встановлено інвалідність, щодо якої встановлено причинний зв?язок із Чорнобильською катастрофою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянкою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та їй встановлено другу групу інвалідності безтерміново внаслідок захворювання, пов?язаного із впливом аварії на Чорнобильській АЕС. Таким чином, позивач має право на встановлення статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Посилання відповідача на ту обставину, що таке право було втрачене позивачем у зв?язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, яким було виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, у якій проживає позивач, з переліку радіоактивно забруднених територій, суд вважає необґрунтованим.

Так, визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно вказаної норми права до зон радіоактивного забруднення належали: зона відчуження, зона безумовного (обов?язкового) відселення, зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.

Аналогічне визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким статтю 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було виключено, а також виключено абзац 5 частини 2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», суд дійшов висновку, що виключення із правового регулювання зони посиленого радіоекологічного контролю мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015.

В той же час висновок відповідача щодо втрати позивачем статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 внаслідок такого виключення є помилковим, адже жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не відбулось.

Крім того, наявність такого статусу пов?язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Крім цього, суд зазначає, що згідно статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України; видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій; порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно пункту 10 вказаного Порядку видача посвідчень інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв?язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, здійснюється на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов?язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, єдиною підставою для прийняття відповідачем рішення про встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачу посвідчення категорії 1 є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов?язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу була надана довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №543096, згідно якої позивачу встановлена друга група інвалідності, захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС, відтак, оскаржуване рішення про відмову позивачу у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення категорії 1 є безпідставним, тому позовні вимоги щодо його скасування підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов?язання відповідача видати позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, суд зазначає, що відповідно до пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймаються обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання потерпілих осіб.

Частина 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов?язати суб?єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов?язання відповідача прийняти рішення, і це прямо передбачено частиною 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України. Такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

У спірних правовідносинах, які є предметом розгляду даної справи, праву позивача отримати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 кореспондує обов?язок відповідача прийняти таке рішення.

З огляду на зазначене належним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання відповідача прийняти рішення про надання їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та видачу посвідчення категорії 1.

Керуючись статями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (вул. Максима Залізняка, 10, м. Черкаси, 18036, ), оформлене протоколом №11 від 23.11.2017, про відмову ОСОБА_1 (вул. Героїв Чорнобиля, 1, смт. Катеринопіль, Черкаської області, 20501, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та видачі посвідчення категорії 1.

Зобовязати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (вул. Максима Залізняка, 10, м. Черкаси, 18036, ) прийняти рішення про надання ОСОБА_1 (вул. Героїв Чорнобиля, 1, смт. Катеринопіль, Черкаської області, 20501, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та про видачу посвідчення категорії 1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко