Справа № 826/6471/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6471/17
УХВАЛА

01 березня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Безименна Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Файдюка Віталія Васильовича у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу №07-дц від 14 квітня 2017 року в частині, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу №07-дц від 14 квітня 2017 року в частині

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повному обсязі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючого - судді Файдюка В.В., суддів - Чаку Є.В., Мєзєнцева Є.І.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу №07-дц від 14 квітня 2017 року в частині та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 27 лютого 2018 оку о 09.30 годин.

27 лютого 2018 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Файдюка Віталія Васильовича.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Файдюка Віталія Васильовича визнано необґрунтованою.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Файдюка Віталія Васильовича за результатами визначення колегії суддів (судді-доповідача) у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України, передано судді Київського апеляційного адміністративного суду Безименній Н.В.

Розглянувши заяву про відвід, вважаю, що вона не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Заявник в обґрунтування доводів заяви про відвід вказує на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Наявність таких підстав, на думку заявника, підтверджується наступним:

- у апеляційній скарзі заявлене письмове клопотання про витребування документів, але воно не вирішено на стадії підготовки справи до апеляційного розгляду;

- підстави для залишення ухвалою суду апеляційної інстанції від 17 січня 2018 року апеляційної скарги без руху були відсутні, оскільки строк оскарження постанови суду першої інстанції на момент подачі апеляційної скарги не сплинув.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, а порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу - статтею 40 КАС України.

Так, відповідно до статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

При цьому, статтею 39 КАС України встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід).

Відповідно до положень вказаної статті КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов'язково має бути доведений факт необ'єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з цією нормою, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об'єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні "Газета-Центр проти України" від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться".

Також, щодо об'єктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

При цьому, статтею 204 КАС України визначено порядок розгляду клопотань та заяв. Так, головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

В той же час, у відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються у разі необхідності - клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про витребування нових доказів, про виклик свідків тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 300 КАС України якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною 1 ст.306 КАС України визначено, що суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, зокрема, пропонує учасникам справи подати нові докази, на які вони посилаються, або витребовує їх за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу, або з власної ініціативи; вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Відповідно ч. 4 статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року учасникам справи було встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти заяв та клопотань, що містяться в апеляційній скарзі.

В той же час, докази, про витребування яких заявляв клопотання апелянт, не були подані ним в суді першої інстанції та не зазначено причин їх неподання.

Згідно ч. 2 ст. 310 КАС України після відкриття судового засідання і вирішення клопотань учасників справи суддя-доповідач доповідає в необхідному обсязі зміст судового рішення, що оскаржується, апеляційної скарги та відзиву на неї.

Відтак, вказане клопотання підлягало вирішенню в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 27.02.2018, із заслуховуванням думки інших учасників процесу.

Решта доводів заяви про відвід також не свідчить про упередженість та необ'єктивність судді, а за своїм змістом є фактично незгодою з доводами, викладеними в ухвалі суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.

Наразі, звертаю увагу, що подана позивачем заява про відвід судді жодним чином не мотивована та не містить жодних посиланнь на конкретну норму статті 36 КАС України щодо наявності обставини, за яких суддя (колегія суддів) можуть бути відведені від розгляду справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що подана представником позивача заява про відвід судді не мотивована, а зазначені в ній обставини не свідчать про необ'єктивність та упередженість судді.

Обставин, які можуть вказувати, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлений у результаті розгляду справи не встановлено.

Відтак, вважаю відсутніми підстави для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Файдюка Віталія Васильовича у даній справі.

Відповідно до ч. 8 та ч. 12 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Керуючись ст. 38-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Файдюка Віталія Васильовича у справі № 826/6471/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Н.В. Безименна

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: