Справа № 323/158/18
Суддя: Гуцал О. П.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/158/18
Провадження № 2-а/323/18/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді Гуцал О.П., при секретарі Лукіній А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 261187 від 11.01.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 261187 від 11.01.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11.01.2018 року він, керуючи транспортним засобом Chery Tiggo, державний номер НОМЕР_1, перебуваючи в м. Запоріжжі по вул. Запорізькій ав на автомобільній стоянці магазину «Ашан», був зупинений працівником патрульної поліції, який звинуватив його у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме у здійсненні повороту ліворуч, тобто у порушенні п.8.4 ПДР. Однак на заперечення порушення, відповідач ніяк не відреагував та склав спірну постанову без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивач просить скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідачем не доведена його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою суду від 30.01.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду на 09.02.2018 року, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

09.02.2018 року слухання справи відкладено на 26.02.2018 року у звязку із неявкою відповідача.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 15.02.2018 року, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.01.2018 року інспектором 2 роти 1 батальйону УПП у Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно позивача була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 261187, відповідно до змісту якої: 11.01.2018 року о 14-20 годині в м. Запоріжжі по вул. Запорізька, 1-б, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Chery Tiggo, державний номер НОМЕР_1, порушив вимогу дорожнього знаку «рух по смугах тільки прямо», здійснивши поворот ліворуч, чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України порушення вимог дорожніх знаків, та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, між іншим, за порушення вимог дорожніх знаків.

У пункті 8.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки;

б) знаки пріоритету;

в) заборонні знаки;

г) наказові знаки;

ґ) інформаційно-вказівні знаки;

д) знаки сервісу;

е) таблички до дорожніх знаків.

У спірній постанові не вказано, вимоги якого саме знаку порушив позивач, а вказано лише про порушення п.8.4 ПДР, в якому зазначений поділ знаків на групи.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч.1 ст. 122 КУпАП, доказів до постанови не додавалося.

Відповідачем відзив на позов не надано, жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують умисне порушення позивачем вимог дорожніх знаків, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо), суду також не надано.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті, дослідженням матеріалів справи, доказами, наданими позивачем, поясненнями позивача, викладеними в позові, відсутністю доказів з боку відповідача, які б спростовували обставини, зазначені позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів на підтвердження порушення позивачем вимог дорожніх знаків. Тобто, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, у звязку із встановленням судом відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зазначене є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 7, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 261187 від 11.01.2018 року у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором 2 роти 1 батальйону УПП у Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2, серії ЕАА № 261187 від 11.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гуцал