Справа № 804/215/5765/17
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року Справа № 804/215/5765/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Жукової Є.О.
розглянувши у порядку письмового провадження у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, визнання права на загальнообов'язкове державне соціальне страхування -
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.12.2017 року у справі №215/5765/17 2-а/215/204/17 позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, визнання права на загальнообов'язкове державне соціальне страхування було постановлено передати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Супровідним листом від 16.01.2018 р. Тернівським районним судом м.Кривого Рогу було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу №215/5765/17 2-а/215/204/17 на 5 (арк.), адміністративний позов з додатками на 3 (арк.).
22.01.2018 р. вищевказану справу розподілено судді Жуковій Є.О. 24.01.2018 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву.
Копія ухвали отримана сторонами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та поштовим конвертом, який повернувся на адресу суду.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
28.11.2017 р. ОСОБА_1 подав заяву-запит до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради з проханням звернутись з електронним запитом до начальника Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Кривого Рогу Дніпропетровської області для надання довідки ОСОБА_1, де буде зазначена сума пенсії (доходу) за період шести останніх місяців за 2017 р. належно оформлену (форми ОК-7) в 15 екземплярах для судів, та належно повідомити ОСОБА_1 про отримані довідки форми ОК-7.
При цьому, позивач зазначає, що будь-якої відповіді на зазначений вище запит від 28.11.2017 р. Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради надано не було.
З урахуванням зазначеного вище, позивач вважає, бездіяльність відповідача у ненадані відповідної відповіді на запит від 28.11.2017 р. протиправною та такою, що порушує права ОСОБА_1 у перешкоджанні доступу до інформації, щодо належно оформленої відомостями форми ОК-7 для судів.
21.02.2018 р. на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, шляхом електронного зв'язку, повноважним представником відповідача було надіслано відзив на позовну заяву, який обґрунтовано наступним.
Позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради як одержувач компенсації непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за інвалідом I групу або за особою похилого віку, яка згідно з висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. №832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» з 01.12.2014 р. по теперішній час.
28.11.2017 р. до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради надійшла заява від ОСОБА_1.
29.11.2017 р. Управлінням було надіслано запит про надання довідок (форма ОК-7) до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.
07.12.2017 р. шляхом електронного зв'язку до Управління надійшла відповідь на вищезазначений запит.
Відповідач зазначає, що на підставі отриманої від Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області інформації Управлінням була підготовлена письмова відповідь на звернення позивача від 28.11.2017 р.
07.12.2017 р. за вх.№9544 Управлінням засобами поштового зв'язку було направлено позивачу письмову відповідь на вищезазначену заяву із роз'ясненнями, наданими згідно питань визначених у ній.
При цьому, відповідач зазначає, що останнім було надано відповідь на заяву від 28.11.2017 р. у письмовому вигляді, у визначений ЗУ «Про звернення громадян» термін.
В поданому відзиві відповідач також зазначає, що позивачу виконкомом Тернівської районної у місті Кривому Розі раді неодноразово в усній та письмовій формі надавались роз'яснення щодо порядку отримання довідки індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою ОК-7, а також щодо забезпечення його загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням як одержувача компенсації непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за інвалідом I групи.
Щодо питань належного оформлення трудових відносин з відповідачем йому неодноразово у письмовій формі надавалось роз'яснення, що обставини, які виникають з трудових відносин, регламентовані Кодексом законів про працю України.
Відповідач не перебуває в трудових відносинах з управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради, оскільки не виконує трудову функцію за спеціальністю, кваліфікацією, посадою в управлінні з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядкові та з ним не укладено трудовий договір.
З урахуванням зазначеного вище, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
28.11.2017 р. ОСОБА_1 було подано до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради заяву з проханням звернутись з електронним запитом до начальника Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Кривого Рогу Дніпропетровської області для надання довідки ОСОБА_1 із зазначенням суми пенсії (доходу) за період шести останніх місяців за 2017 р. належно оформлену (форми ОК-7) в 15 екземплярах для судів, та належно повідомити ОСОБА_1 про отриманні довідки форми ОК-7.
29.11.2017 р. начальником Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради О. Каретіною було направлено начальнику Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області Куценку О.П. лист, з тексту якого вбачається, що з метою розгляду звернення гр.ОСОБА_1 Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради просить сприяти у розгляді звернення та виготовити довідки про суми доходу за останні шість місяців (форма ОК-7) в 15 екземплярах (як зазначено у зверненні) для гр.ОСОБА_1
04.12.2017 р. Головою комісії з припинення управління О.П. Куценко на адресу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради було надано відповідь Управлінню праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної нах лист від 29.11.2017 р., з тексту якої вбачається наступне.
Інформацію, яка міститься у персональній обліковій картці в реєстрі зареєстрованих осіб Державного реєстру відповідно до «Положення про реєстрацію застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 р. №10-1, ОСОБА_1 повинен отримати особисто. Довідка видається на підставі заяви, документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган, мають відмітку у паспорті) або свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та документа, що засвідчує особу.
07.12.2017 р. Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради було надано відповідь гр.ОСОБА_1 на запит останнього від 28.11.2017 р. з тексту якої вбачається наступне.
29.11.2017 р. стосовно запита ОСОБА_1 було направлено запит до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.
При цьому зазначено, що інформацію, яка міститься в персональній обліковій картці в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру відповідно до «Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового државного соціального страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 р. №10-1, ОСОБА_1 повинен отримати особисто. Довідка видається на підставі поданої заяви, документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку в паспорті) або свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування документа, що засвідчує особу.
Зазначені відповіді були направлені на адресу позивача, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Правовідносини сторін, що виникають з питань практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. №393/96-ВР, Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 р. №2657-XII тощо.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про звернення громадян» заборояється відмова в прийнятті та розгляді звернення.
Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Відповідно до ст.15 ЗУ «Про звернення громадян» встановлюється порядок розгляду заяв (клопотань), зокрема, зазначається про наступне.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про звернення громадян» визначаються права громадянина при розгляді заяви чи скарги, серед яких: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про звернення громадян» визначаються обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, зокрема, встановлюється, щодо: об'єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечення поновлення порушених прав, реального виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмового повідомлення громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживання заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допуску безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особистої організації та перевірки стану розгляду заяв чи скарг громадян, вжиття заходів до усунення причин, що їх породжують, систематичного аналізу та інформування населення про хід цієї роботи.

Відповідно до ст.20 ЗУ «Про звернення громадян» визначається термін розгляду звернень громадян, зокрема, зазначається, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про інформацію» визначаються основні принципи інформаційних відносин , серед яких: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про інформацію» визначаються такі основні напрями державної інформаційної політики, як: забезпечення доступу кожного до інформації; забезпечення рівних можливостей щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації; створення умов для формування в Україні інформаційного суспільства; забезпечення відкритості та прозорості діяльності суб'єктів владних повноважень; створення інформаційних систем і мереж інформації, розвиток електронного урядування; постійне оновлення, збагачення та зберігання національних інформаційних ресурсів; забезпечення інформаційної безпеки України; сприяння міжнародній співпраці в інформаційній сфері та входженню України до світового інформаційного простору.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про інформацію» визначаються суб'єкти і об'єкт інформаційних відносин. При цьому, суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень. Об'єктом інформаційних відносин є інформація.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про інформацію» визначається право на інформацію. Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про інформацію» визначаються гарантії права на інформацію. Зокрема, зазначається, що право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов'язком суб'єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов'язком суб'єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію. Право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про інформацію» визначається поняття інформації про фізичну особу (персональних даних) - як відомостей чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється режим використання інформаціі у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Зокрема, зазначається, що інформація у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначається, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються: 1) виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності; 2) структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад для призначення всіх видів державної соціальної допомоги та субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, щоадання органами Пенсійного фонду відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку, іншим юридичним і фізичним особам, крім структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та перелічених у частині другій цієї статті, допускається виключно за рішенням суду та у випадках, передбачених законом.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про вчинення дій відповідачем щодо надання інформації позивачу щодо відомостей форми ОК-7 для судів за запитом останнього на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці дії; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, з дотриманням ст.1 та у відповідності до ст.7 ЗУ «Про звернення громадян» з'ясувавши, що питання, порушені в одержаному зверненні, не входять до повноважень відповідача, відповідачем в термін не більше п'яти днів дане звернення було надіслано за належністю відповідному органу, про що повідомлено позивачу.

Крім того, з дотриманням визначеного ст.20 ЗУ «Про звернення громадян» терміну розгляду відповідного звернення, та з урахуванням ст.ст.2, 3, 4, 5, 6, 11 ЗУ «Про інформацію» позивачу була надана обґрунтована відповідь на його звернення.

При цьому, суд зауважує, що жодною статтею з наведених вище законів України не передбачено обов'язок суб'єктів владних повноважень надавати особам, які до них звертаються відповіді саме того змісту, якої зазначені особи прагнуть отримати.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ст.19 ЗУ «Про звернення громадян» визначаються обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, зокрема, щодо об'єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяви чи скарги; а також, на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Матеріалами справи підтверджується, що Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради 07.12.2017 р. за вх.9544 було надано відповідь ОСОБА_1, з тексту якої чітко вбачається порядок отримання останнім інформації, яка міститься в персональній обліковій картці в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, а також відсутність письмового прохання громадянина ОСОБА_1 запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву.

Відтак, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом під час розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про відсутність допущення протиправної бездіяльності відповідачем щодо ненадання інформації позивачу щодо відомостей форми ОК-7 для судів за запитом останнього, оскільки з матеріалів справи вбачається, що Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради 07.12.2017 р. за вх.9544 було надано відповідь ОСОБА_1, з тексту якої чітко вбачається, що інформацію яка міститься в персональній обліковій картці в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, відповідно до «Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 р. №10-1, позивач повинен отримати особисто. Довідка видається на підставі поданої заяви, документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку в паспорті) або свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування документа, що засвідчує особу.

При цьому, позовні вимоги стосовно: визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, яка виявилась у неврахуванні права ОСОБА_1 на участь у процесі прийняття рішення на запит останнього від 28.11.2017 р.; зобов'язання виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів надати у відповідності до законодавства інформацію оформлену відомостями форми ОК-7 на запит ОСОБА_1 від 28.11.2017 р.; зобов'язання виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради врахувати права ОСОБА_1 на участь у процесі прийняття рішення на запит останнього від 28.11.2017 р. є похідними від позовної вимоги стосовно визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Тернівського районної у м.Кривий Ріг ради, яка виявилась у ненаданні інформації належно оформленої відомостями форми ОК-7 для судів, відтак в їх задоволенні слід також відмовити.

Стосовно позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належним оформленням трудових відносин, чим встановити порядок забезпечення ОСОБА_1 у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності правом на соціальний захист суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються повноваження суду при вирішенні справи.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно - правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

При цьому, диспозиція зазначеної вище ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, не містить такого способу захисту, як визнання відповідним адміністративним судом права, у тому числі, і на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також належне оформлення трудових відносин, що, враховуючи також відсутність підтвердження останнього будь-якими належними доказами в розумінні ст.94 КАС України позивачем у справі, має логічним наслідком відмову в задоволенні наведеної вище позовної вимоги.

Щодо позовної вимоги стосовно негайного виконання рішення суду, але не більш ніж один місяць суд зазначає, що, відповідно до ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не підлягають задоволенню зазначені вище позовні вимоги, то й дана позовна вимога також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-244, 246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, визнання права на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова