Справа № 826/10245/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду в частині

22 лютого 2018 року м. Київ№ 826/10245/17
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., при серкетарі судового засідання- Багрій М.В., за участі позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Ковальчук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у місті Києві
про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:

- визнати дії Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо звільнення ОСОБА_1, з посади заступника командира полку з логістики та матеріально-технічного забезпечення полку поліції особливого призначення №2 ГУ НП - протиправним;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24.03.2017 року №222 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників полку поліції особливого призначення №2» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 20.04.2017 року №355-ос про звільнення з посади заступника командира полку з логістики та матеріально-технічного забезпечення полку поліції особливого призначення №2 ГУ НП - ОСОБА_1;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 31.08.2017 року №657 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 18.09.2017 року №1060 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- негайно поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира полку з логістики та матеріально-технічного забезпечення полку поліції особливого призначення №2 ГУ НП;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2017 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні 22.02.2018 року представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

В обґрунтування клопотання представник зазначив, що 01.09.2017 року Оболонське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві на адресу ОСОБА_1 надіслало лист від 01.09.2017 року №7489/125/51/01-2017 та наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 31.08.2017 року №657 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1», який отримано позивачем 19.09.2017 року, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також, листом від 19.09.2017 року №7888/125/51/01-2017, яке надіслано 27.09.2017 року та отримано позивачем 03.10.2017 року, Оболонське управління поліції Головного управління Національної поліції повідомило позивача, що наказом Головного управління поліції у м. Києві від 18.09.2017 року №1060 о/с «Щодо особового складу», ОСОБА_1 звільнено з зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Проте, до суду позивач звернувся з вимогами про скасування наказів від 31.08.2017 року №657 та від 18.09.2017 року №1060 о/с лише 17.01.2018 року, а тому представник відповідача просив задовольнити заявлене клопотання та залишити адміністративний без розгляду.

Позивач та представник позивача заперечували щодо заявленого клопотання з тих підстав, що наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24.03.2017 року №222 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників полку поліції особливого призначення №2» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 20.04.2017 року №355-ос про звільнення з посади заступника командира полку з логістики та матеріально-технічного забезпечення полку поліції особливого призначення №2 ГУ НП - ОСОБА_1, позивачу не надсилався, а тому йому не було відомо про порушення його прав. При цьому позивач та представник позивача не заперечували, що ОСОБА_1 дізнався про накази від 31.08.2017 року №657 - 19.09.2017 року та від 18.09.2017 року №1060 о/с - 03.10.2017 року.

Розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та додані документи, вислухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла станом на час звернення позивача до суду з даним позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина третя статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частин першої та п'ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною першою статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таке законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після спливу таких строків відносини вважаються стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014 у справі № 826/236/14.

Відповідно до частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з положеннями пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як зазначається позивачем про оскаржувані накази Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24.03.2017 року №222 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників полку поліції особливого призначення №2» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та від 20.04.2017 року №355-ос про звільнення з посади заступника командира полку з логістики та матеріально-технічного забезпечення полку поліції особливого призначення №2 ГУ НП - ОСОБА_1, йому стало відомо лише в серпні 2018 року.

При цьому, в судовому засіданні представником відповідача зазначено, що у відповідача відсутні докази направлення чи вручення вищезазначених наказів.

З огляду на зазначене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині скасування наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24.03.2017 року №222 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників полку поліції особливого призначення №2» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 20.04.2017 року №355-ос про звільнення з посади заступника командира полку з логістики та матеріально-технічного забезпечення полку поліції особливого призначення №2 ГУ НП - ОСОБА_1.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи про оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 31.08.2017 року №657 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції позивачу стало відомо 19.09.2017 року, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також, як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно відомостей з офіційного Інтернет сайту «Укрпошта» про наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 18.09.2017 року №1060 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції позивачу стало відомо 03.10.2017 року.

При цьому, ні позивачем ні представником позивача в судовому засіданні не заперечувалось, що ОСОБА_1 дізнався про накази від 31.08.2017 року №657 - 19.09.2017 року та від 18.09.2017 року №1060 о/с - 03.10.2017 року.

Разом з цим, як вбачається із уточненої позовної заяви, з урахуванням заяви про зміну предмету позову з позовними вимогами про скасування наказі Головного управління Національної поліції у м. Києві від 31.08.2017 року №657 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 18.09.2017 року №1060 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, позивач звернувся до суду лише 17.01.2018 року, тобто із значним пропуском місячного строку, передбаченого частиною 3 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) та частиною 5 статті 122 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII).

Позивачем не надано пояснень та доказів, які б вказували на існування поважних причин пропуску строку до суду, а судом таких обставин та причин не встановлено.

Враховуючи значний пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, та беручи до уваги те, що позивачем не наведено інших причин поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що клопотання представника Головного управління Національної поліції у місті Києві про залишення позовної заяви без розгляду підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Головного управління Національної поліції у місті Києві про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити частково.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про скасування наказів Головного управління Національної поліції у м. Києві від 31.08.2017 року №657 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 18.09.2017 року №1060 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текс ухвали суду складено 26 лютого 2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа