Справа № 500/1159/18
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1159/18
Провадження № 2-а/500/55/18
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2018 року Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, Інспектора СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта ОСОБА_3 про визнання протиправними дії притягнення до відповідальності, скасування протоколу, схеми, визначення винного,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, Інспектора СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта ОСОБА_3, в якому просить суд визнати дії службової особи лейтенанта СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП м. Ізмаїл ОСОБА_3 щодо залучення його до адміністративної відповідальності протиправними; притягнути до відповідальності лейтенанта СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП м. Ізмаїл ОСОБА_3; скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії БД №367247 від 30.12.2017р. лейтенанта СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП м. Ізмаїл ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП; скасувати схему ДТП; визначити винного у скоєнні ДТП.

Дослідивши матеріали позовної заяви, проаналізувавши положення чинного законодавства, суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 408, 171 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Як зазначено у п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України(конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Згідно з п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінального процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

Основними ознаками публічно-правових відносин є: обов'язкова участь у цих відносинах суб'єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб'єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов'язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.

Обов'язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про публічне право, тобто спору про права і обов'язки в публічних правовідносинах.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Спори, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів визначена Статтею 19 КАС України.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Судом встановлено, що предметом розгляду даної справи є визнаннядії службової особи лейтенанта СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП м. Ізмаїл ОСОБА_3 щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, неналежного оформлення схеми ДТП з внесенням до неї недостовірних даних, протоколу про адміністративне правопорушення. Також, відповідно до позовних вимог, позивач просить суд притягнути до відповідальності лейтенанта СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП м. Ізмаїл ОСОБА_3; визначити винного у скоєнні ДТП.

Відповідно до розд. VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Так, суд звертає увагу, що схема ДТП та протокол про адміністративне правопорушення не є рішеннями суб'єктів владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є докази по справі про адміністративне правопорушення, які оцінюються судом в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, визначеному КУпАП.

Таким чином, позивачем вибраний неналежний спосіб захисту своїх прав. Незгода із цими доказами та такими діями має висловлюватись в рамках розгляду судом справи про адміністративні правопорушення, а не в рамках адміністративної справи по КАС.

Щодо оскарження дій про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то вказані вимоги в даному випадку також не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, так як такі дії стосувалися складання документів, що не є рішеннями субєкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, та правомірність дій щодо оформлення матеріалів адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та надання їм оцінки здійснюється судом згідно приписів КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Дії та рішення субєкту владних повноважень відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України можуть бути оскаржені в порядку КАС України тільки у випадку, коли вказаний субєкт наділений повноваженнями притягувати особу до адміністративної відповідальності відповідно до положень КУпАП. Та оскарженню підлягає саме процесуальний документ, прийнятий за результатами розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності у цьому випадку.

Суд звертає увагу на те, що вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відноситься до підвідомчості суду згідно ст. 221 КУпАП, а не органів Національної поліції.

При цьому, порядок оскарження судових рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначений КУпАП.

Також суд звертає увагу, що КАС України не наділено суд компетенцією визнавати винного у скоєнні адміністративного правопорушення. Винність особи встановлюється лише відповідними субєктами та в порядку, передбаченому КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, за вимогами ст. 286 КАС України інші рішення суд не має право приймати.

У звязку з усім вищевикладеним, даний спір не є справою адміністративної юрисдикції і не може вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.170, ст. 241-243, ст.248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, Інспектора СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта ОСОБА_3 про визнання протиправними дії притягнення до відповідальності, скасування протоколу, схеми, визначення винного.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: ОСОБА_4