Справа № 265/1198/18
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/1198/18
Провадження № 2-а/265/137/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

при секретарі Злидіній Г.В.,

розглянувши у порядку письмового спрощеного провадження в місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в особі інспектора УПП в Донецькій області Стовба О.І. про скасування постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАА № 279030 від 30.01.2018, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову зазначив, що із вказаною постановою він не згодний, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, а інспектор Стовба О.І. безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Просив постанову скасувати.

Відповідач у справі інспектор УПП в Донецькій області Стовба О.І., будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відзиву на предявлений адміністративний позов у встановлений судом строк, а також будь-яких інших заяв чи клопотань по суті справи, не надав з невідомих причин.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість предявленого адміністративного позову з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що постановою серії ЕАА № 279030, винесеною інспектором УПП в Донецькій області Стовба О.І. від 20.01.2018, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 30 січня 2018 року о 00-06 годині в місті Маріуполі по проспекту Металургів, 37, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е ПДР.

Положеннями ст. 122 ч. 2 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Встановлено, що оскаржувана постанова була винесені інспектором поліції ОСОБА_2 без складення протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 258 КУпАП.

Разом із тим, відповідач у справі інспектор поліції ОСОБА_2 своєї правової позиції стосовно предявленого позову, зокрема, шляхом надання відзиву, не висловив і будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови не надав, а тому суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП .

Відсутність доказів у справі взагалі унеможливлює перевірку судом наявності як самої події правопорушення, так і наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

2. Постанову серії ЕАА № 279030, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 від 30 січня 2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

3. Рішення суду може би бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

4. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

5. Повний текст рішення складено 26 лютого 2018 року.

Суддя А.М. Вайновський