Справа № 822/143/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/143/18
РІШЕННЯ

іменем України

26 лютого 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участі:секретаря судового засідання Варченко В.В. позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 представника відповідача Фаренюк Я.С.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України № 92 від 09.10.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника центру за фактом порушення службової дисципліни", яким вирішено звільнити капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, з посади старшого викладача циклу спеціальних дисциплін центру, з 09.10.2017 року;

- поновити капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 на посаді старшого викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України з 10.10.2017 року;

- зобов'язати Хмельницький центр підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України провести нарахування та виплату середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, на посаді старшого викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України за період з 10.10.2017 року по 26.02.2018 року, з врахуванням отриманих виплат та грошового забезпечення на посаді викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що у жовтні 2017 року щодо нього проведене службове розслідування, за результатами якого вирішено притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади старшого викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України за порушення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Кодексу етики та службової поведінки персоналу Державної кримінально - виконавчої служби в частині дотримання норм професійної та службової етики, виявлену неповагу до слухачів.

Позивач зазначає, що застосований до нього один із крайніх заходів дисциплінарного впливу - звільнення з посади, визначений відповідачем упереджено та необ'єктивно, а також без врахування характеризуючих даних позивача.

На думку позивача, відповідачем помилково кваліфіковано вимогливість позивача до слухачів Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України в частині належної підготовки до практичних занять, як неповагу до останніх.

Вищенаведене виключає можливість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

Враховуючи наведене позов підлягає задоволенню.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, надала до суду письмовий відзив, де зазначає про те, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 допущено грубе порушення службової дисципліни, що полягає у недотриманні норм професійної та службової етики та виявлені неповаги до слухачів.

Вказує на необхідність врахування судом інших висновків службових розслідувань стосовно ОСОБА_1 та колективної заяви працівників Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - центр), які підтверджують факт систематичного недотримання позивачем норм професійної та службової етики.

Також представник відповідача зазначає про пропуск позивачем місячного строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, зважаючи на що просить у його задоволенні відмовити.

Судом допитані в якості свідків: ОСОБА_4 - старший інспектор по роботі з персоналом центру, капітан внутрішньої служби, ОСОБА_5 - начальник центру, підполковник внутрішньої служби, ОСОБА_6 - фельдшер пункту охорони здоров'я центру, ОСОБА_7 - начальник курсу стройової частини центру, підполковник внутрішньої служби.

Свідки підтвердили обставини, викладені у висновку службового розслідування від 09.10.2017 року, складеного за фактом неетичної поведінки старшого викладача циклу спеціальних дисциплін центру, капітана внутрішньої служби ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін та свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, починаючи з 07 вересня 2011 року проходив службу у Державній кримінально - виконавчій службі України, у тому числі з 01.06.2017 року - на посаді старшого викладача Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України.

18.09.2017 року начальник курсу стройової частини центру, підполковник внутрішньої служби ОСОБА_7 доповів рапортом начальникові центру, підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_5 про звернення групи слухачів категорії «молодші інспектори ВНіБ - первинна професійна підготовка» зі скаргою на старшого викладача циклу спеціальних дисциплін центру, капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, який, з їх слів, ставиться до усієї навчальної групи упереджено та принижує їх особистості.

18.09.2017 року наказом начальника Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України № 80 призначено службове розслідування за фактом неетичної поведінки старшого викладача циклу спеціальних дисциплін центру, капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, який мав місце 15.09.2017 року.

Висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим викладачем циклу спеціальних дисциплін центру, капітаном внутрішньої служби ОСОБА_1, який затверджений начальником Хмельницького центру, підполковником внутрішньої служби ОСОБА_5 від 09.10.2017 року встановлено, що на ім'я позивача надійшла скарга від групи слухачів категорії «молодші інспектори ВНіБ - первинна професійна підготовка».

Як пояснила слухач 1 навчальної групи 3 курсу, рядовий внутрішньої служби ОСОБА_8 під час зайняття, яке проводив позивач, останній своєю зухвалою поведінкою здійснював на неї психологічний тиск, в результаті якого вона відмовилась відповідати біля дошки.

В результаті зазначеного конфлікту слухач ОСОБА_8. перенервувала, у неї розболілась голова, зважаючи на що вона звернулась до пункту охорони здоров'я центру, що підтверджується доповідною запискою фельдшера пункту охорони здоров'я центру ОСОБА_6 від 18.09.2017 року.

По даному факту старший викладач циклу спеціальних дисциплін, капітан внутрішньої служби ОСОБА_1 пояснив, що 15.09.2017 року під час заняття він проводив опитування слухачів. Коли черга дійшла до слухача ОСОБА_8, остання категорично відмовилась відповідати, мотивуючи це тим, що вчора була зайнята переписуванням зошиту, після чого вступила в суперечку щодо викладання навчального матеріалу, не давала можливості продовжувати зайняття, постійно перебиваючи своїми репліками.

19.09.2017 року до канцелярії центру надійшло колективне звернення від слухачів 3 курсу, яке підписали 15 чоловік, з проханням провести заміну старшого викладача з модуля фахової компетентності ОСОБА_1 в зв'язку з тим, що він зверхньо ставиться до слухачів, необ'єктивно оцінює відповіді, не повністю викладає навчальний матеріал, чинить моральний тиск на слухачів.

У висновку службового розслідування зазначається, що своєю неетичною поведінкою, невмінням уникнути конфліктної ситуації ОСОБА_1 порушив статтю 7 Дисциплінарниого статуту органів внутрішніх справ України та пункт 4.1.2 Кодексу етики та службової поведінки персоналу Державної кримінально - виконавчої служби.

За порушення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Кодексу етики та службової поведінки персоналу Державної кримінально - виконавчої служби України в частині дотримання норм професійної та службової етики, виявлену неповагу до слухачів, капітан внутрішньої служби ОСОБА_1, старший викладач циклу спеціальних дисциплін центру, заслуговує на звільнення з посади.

Із вказаним висновком службового розслідування погодився начальник центру, підполковник внутрішньої служби ОСОБА_5, затвердивши його, та видавши наказ від 09.10.2017 року № 92 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника центру за фактом порушення службової дисципліни», згідно із яким позивача звільнено з посади за порушення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Кодексу етики та службової поведінки персоналу Державної кримінально - виконавчої служби в частині дотримання норм професійної та службової етики, виявлену неповагу до слухачів.

Наказом начальника центру, підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 «По особовому складу» від 09 жовтня 2017 року № 82/ОС-17, ОСОБА_1 призначено на посаду викладача циклу спеціальних дисциплін центру, увільнивши з посади старшого викладача циклу спеціальних дисциплін цього ж центру (як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади у відповідності до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України» та пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію») з 09 жовтня 2017 року.

15.11.2017 року викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 ознайомлено із попередженням про можливе звільнення із займаної посади у зв'язку із скорочення штатів.

Наказом начальника центру, підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 «По особовому складу» від 27.11.2017 року № Ю5/ОС-17, позивача звільнено зі служби в Державній кримінальній службі України у зв'язку із скороченням штатів.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України» № 2713 від 23.06.2005 року визначено, що до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно із частиною 5 статті 23 цього Закону, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

28.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», а саме згідно з пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460 - VI.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно із статтею 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до пункту 3.4.1 Кодексу етики та службової поведінки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, схваленого рішенням колегії Державної пенітенціарної служби України від 19 грудня 2012 року № 11 РК, персонал ДКВС України відповідно до складеної Присяги та у рамках виконання свого службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобов'язання: визнавати у професійній діяльності пріоритет державних і службових інтересів над особистими; бути прикладом безумовного дотримання вимог чинного законодавства та службової дисципліни, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби; ставитися нетерпимо до будь-яких дій, які ображають та принижують людську гідність, заподіюють біль і страждання, являють собою тортури, жорстокість, нелюдське поводження із засудженими, особами, взятими під варту, та громадянами; бути мужнім і безстрашним у небезпечних ситуаціях, які виникають під час несення служби, ліквідації наслідків аварій та стихійного лиха, проведення заходів щодо порятунку життя і збереження здоров'я людей; виявляти твердість і непримиримість у роботі із громадянами та засудженими, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи; зберігати і примножувати службові традиції органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та навчальних закладів, що належать до сфери управління ДПтС України.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначений статтею 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Так, згідно вимог зазначеної статті, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Відповідно до наказу начальника Хмельницького центру, підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 від 09.10.2017 року № 92 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника центру за фактом порушення службової дисципліни», позивача звільнено з посади старшого викладача циклу спеціальних дисциплін центру за порушення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Кодексу етики та службової поведінки персоналу Державної кримінально - виконавчої служби в частині дотримання норм професійної та службової етики, виявлену неповагу до слухачів.

Як видно із висновку службового розслідування від 09.10.2017 року, порушення вказаних нормативних актів виразились у зухвалій поведінці, зверхньому ставленні позивача при спілкуванні із слухачами в межах навчального процесу, а також невміння уникнути конфліктної ситуації при такому спілкуванні.

Вирішуючи питання щодо правомірності звільнення позивача з посади за не дотримання норм професійної та службової етики, суд виходить з того, що чинне законодавство України не містить нормативних визначень таких понять як «зухвала поведінка», «зверхнє ставлення», відтак такі поняття, на думку суду, є оціночними.

Так, у рішенні по справі Lingens v. Austria, Європейський суд зазначив, якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції.

Суд зазначає, що особи, які вважають, що діями позивача було принижено їх честь чи гідність не позбавлені права звернутись до суду з вимогою про захист честі, гідності та відшкодування завданої моральної шкоди.

Разом з тим, будь-яких судових рішень про стягнення з позивача моральної шкоди за висловлювання, які ображають честь чи гідність інших осіб суду надано не було.

Крім того, відповідне дисциплінарне провадження повинне бути здатним призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Отже, розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно з'ясовувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки. Вони повинні вживати всіх розумних і доступних заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, що перешкоджає встановленню причин порушення, є загрозою недотримання цього стандарту.

Оцінюючи обґрунтованість вищеозначеного висновку, суд виходить із того, що відповідний висновок має прийматись на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час перевірки і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм.

Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

Натомість, відповідачем фактично констатовано порушення позивачем професійної та службової етики - без вдавання до будь-якого аналізу чи оцінювання вихідних даних для таких висновків, і без відповідного обґрунтування, яке повинно базуватись на фактах та обставинах та із застосуванням чітких та зрозумілих критеріїв.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади застосовується як один із крайніх заходів дисциплінарного впливу, та у тому випадку, коли інші заходи є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

Натомість, з висновку службового розслідування та оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади старшого викладача циклу спеціальних дисциплін центру, не вбачається того, що позивач своїми навмисними діями скоїв проступок, який суперечить покладеним на нього обов'язкам та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків на вказаній посаді.

Крім того, суд враховує попередню поведінку позивача, а саме: за сумлінне виконання посадових обов'язків позивач неодноразово нагороджувався керівництвом центру почесними грамотами та відзнаками.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача на необхідність врахування судом інших висновків службових розслідувань стосовно ОСОБА_1, які підтверджують факт недотримання позивачем норм професійної та службової етики, зважаючи на таке.

Як видно з матеріалів справи, вказані документи прийняті після застосування до позивача дисциплінарного стягнення та не були предметом службового розслідування, на підставі висновків якого позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади старшого викладача циклу спеціальних дисциплін центру.

Що стосується колективної заяви працівників Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України від 09.10.2017 року, в якій вказується про вчинення позивачем ряду неправомірних діянь, то суд зазначає, що відповідачем не надані будь - які докази звернень до правоохоронних органів з даного приводу, керівництвом центру не проведене опитування працівників з метою підтвердження чи спростування вказаних обставин, а тому ця колективна заява станом на цей час є нереалізованою.

Суд не бере до уваги результати анонімного опитування, на які посилається представник відповідача, оскільки результати такого опитування не свідчать про порушення позивачем норм професійної та службової етики, а можуть бути використані відповідачем при проведенні чергової атестації позивача як військовослужбовця та викладача, при оцінці його професійних здатностей.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що позивач при спілкуванні зі слухачем ОСОБА_8 порушив норми етики, сказавши їй відповідну фразу, що зафіксована у поясненнях слухачів та представників центру.

Разом з тим, без будь - яких обґрунтувань та на підставі одиничного випадку, до позивача застосоване одне із найсуворіших дисциплінарних стягнень, передбачених статтею 12 Дисциплінарного статуту - звільнення з посади, що, на думку суду, не є співрозмірним до вчиненого позивачем порушення.

Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

Судом встановлено, що позивач у грудні 2017 року скористався досудовим порядком вирішення спору, звернувшись з відповідною заявою до Міністерства юстиції України. Про результати розгляду заяви він був повідомлений листом від 27.12.2017 року, тобто позивач звернувся до суду з адміністративнім позовом з дотриманням строків, встановлених КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірність прийнятого рішення щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

У відповідності до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає, що оскаржуваний наказ Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України № 92 від 09.10.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника центру за фактом порушення службової дисципліни", прийнятий не на підставі та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому наявні підстави для його скасування та поновлення позивача на посаді старшого викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України з 10.10.2017 року.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про зобов'язання Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України провести нарахування та виплату середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, на посаді старшого викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України за період з 10.10.2017 року по 26.02.2018 року, з врахуванням отриманих виплат та грошового забезпечення на посаді викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України (вул. Лісова, 1, с. Давидківці, Хмельницький район, Хмельницька область, 31341, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України № 92 від 09.10.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника центру за фактом порушення службової дисципліни", яким вирішено звільнити капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, з посади старшого викладача циклу спеціальних дисциплін центру, з 09.10.2017 року.

Поновити капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 на посаді старшого викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України з 10.10.2017 року.

Зобов'язати Хмельницький центр підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України провести нарахування та виплату середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, на посаді старшого викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України за період з 10.10.2017 року по 26.02.2018 року, з врахуванням отриманих виплат та грошового забезпечення на посаді викладача циклу спеціальних дисциплін Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 березня 2018 року

Головуючий суддя В.К. Блонський