Справа № 166/873/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/90/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2017 року, головуючий суддя - Лозицький С.О., ухвалена о 12:49 год. у смт. Ратне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1336/20500/17 від 19.07.2017 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, через відсутність в його діях ознак порушення митних правил, неповного та неналежного дослідження обставин справи. Зокрема вказував, що постановою в справі про порушення митних правил від 19.07.2017 року його неправомірно визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, оскільки зазначені дії він не вчиняв.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржена постанова суду першої інстанції прийнята з істотним порушенням норм права, при цьому суд неповно з»ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав свою апеляційну скаргу, вважає оскаржену постанову суду незаконною та протиправною та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19.04.2017 року державним інспектором ВМО №1 митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №1336/20500/17.

Як видно із змісту протоколу, 25.01.2017 року на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС, громадянин України ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» ввіз легковий автомобіль марки «VW POLO», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Польща) кузов НОМЕР_1 та станом на 19.04.2017 року не вивезено та в інший режим не заявлено.

Під час здійснення митного контролю згідно інформації, яка міститься у витягу електронного журналу пасажирського ПП АСМО «Інспектор - 2006» та «Диспетчер ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор - 2006» було встановлено, що 25.01.2017 року громадянин України ОСОБА_1 ввіз вищевказаний транспортний засіб через м/п «Доманове» Волинської митниці ДФС з метою транзиту та повинен був вивезти з митної території України вказаний автомобіль в строк до 10 діб.

Станом на 19.04.2017 року вищезазначений транспортний засіб ОСОБА_1 за межі митної території України не вивіз.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими та спростовуються належними та допустимими доказами у справі, а сама постанова у справі про порушення митних правил прийнята відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України (далі - МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із частиною 1 статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п»ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми видно, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях МК України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01 грудня 2003 року №22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов»язані з тривалим, неперервним невиконанням обов»язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов»язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов»язків.

Отже, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов»язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов»язку.

Оскільки позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту 25.01.2017 року, то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 04.02.2017 року, однак позивачем такий обов»язок виконаний не був.

З матеріалів справи видно, що Митним органом таке правопорушення виявлене 19.04.2017 року, про що свідчить протокол про порушення митних правил №1336/20500/17.

При цьому, постанова про порушення митних правил винесена відповідачем 19.07.2017 року, тобто в межах піврічного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Щодо суті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту.

Згідно з ч. 2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Про виявлене правопорушення, ОСОБА_1 було повідомлено листом №1217/03-70-67/20 від 30.03.2017 року, зазначено про дату та час складання протоколу про порушення митних правил відносно позивача та запрошено на 11.04.2017 року прибути на митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС України.

Як видно з матеріалів справи, вищевказаний лист позивачем було отримано, але на складання протоколу про порушення митних правил він не прибув. Зважаючи на це, 19.04.2017 року посадовою особою Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №1336/20500/17.

Крім цього, листом №1463/03-70-67/20 від 19.04.2017 року відповідач повідомив позивача про дату розгляду справи про порушення митних правил 17.05.2017 року.

Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил роглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Також, згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби від 17 листопада 2005 року №1118, транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред»явлений митному органу як власником, так і уповноваженою особою, при цьому обов»язкової вимоги щодо наявності у такої особи посвідчення водія вказаний нормативно-правовий акт не містить.

Факт ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу марки «VW POLO», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Польща) кузов НОМЕР_1 на митну територію України підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме витягом з електронного журналу пасажирського ПП АСМО «Інспектор - 2006» та витягом з «Диспетчер ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор - 2006».

Також, відповідно до Розділу ІV Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби від 17 листопада 2005 року №1118, у разі ввезення громадянином-нерезидентом з метою транзиту на митну територією України транспортного засобу, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, або ввезення з цією самою метою громадянином-резидентом транспортного засобу, зареєстрованого постійно в цьому органі та який йому належить, що підтверджується відповідним документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом, декларування такого транспортного засобу здійснюється в усній формі, відтак безпідставними є покликання апелянта на відсутність документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним.

Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Як видно з матеріалів справи, термін вивезення (транзиту) транспортного засобу марки «VW POLO», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Польща) кузов НОМЕР_1 з митної території України закінчився 04.02.2017 року, постанова у справі про порушення митних правил №1336/20500/17 була винесена 19.07.2017 року.

Зважаючи на вищезазначене, передбачене статтею 467 МК України правило розгляду справи про порушення митних правил органами доходів і зборів, де адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень, порушеним не було.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних доказів про причини неможливості виконання зобов»язання про зворотне вивезення транспортного засобу за межі митної території України, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2017 року у справі №166/873/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин