Справа № 541/1895/16-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2018 року

Київ

справа №541/1895/16-а

адміністративне провадження №К/9901/27903/18

К/9901/27900/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 (головуючий суддя -Курило Л.В.)

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2016 (головуючий суддя -Зеленський В.В.)

у справі № 541/1895/16-а

за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, Першого заступника начальника Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди Вікторії Миколаївни, головного державного інспектора сектору адміністрування ЄСВ управління податків і зборів з фізичних осіб Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Додух Олександра Григоровича,

за участю третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий стиль»

про визнання незаконними дій, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до головного державного інспектора сектору адміністрування ЄСВ управління податків і зборів з фізичних осіб Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Додух Олександра Григоровича, Першого заступника начальника Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди Вікторії Миколаївни, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий стиль», Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії головного державного інспектора сектору адміністрування ЄСВ управління податків і зборів з фізичних осіб Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Додух О.Г. 22.06.2016 зі складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення на бланку серія АА № 869772 відносно ОСОБА_2;

- визнати незаконною та скасувати постанову Першого заступника начальника Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди В.М. від 30.06.2016 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області ухвалою від 26.08.2016 залучив до участі у справі №541/1895/16-а Миргородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області як другого відповідача, змінивши її процесуальний статус у вказаній справі з третьої особи на відповідача.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07.09.2016 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_2 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.08.2016 з огляду на те, що вказана ухвала суду першої інстанції не підлягає окремому оскарженню.

04.10.2015 Миргородський міськрайонний суд Полтавської області постановив без виходу до нарадчої кімнати ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про відмову у задоволенні клопотання про залучення в якості відповідача Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, яку позивач оскаржив.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24.10.2016 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_2 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.10.2016, постановлену без виходу до нарадчої кімнати, з огляду на те, що вказана ухвала суду першої інстанції не підлягає окремому оскарженню.

Не погодившись із ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 та від 24.10.2016, позивач звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати вказані ухвали суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування касаційних скарг позивач зазначила, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) не передбачена заборона оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про залучення третьої особи без самостійних вимог до участі в якості другого відповідача. Також позивач посилається на те, що позбавлена можливості викласти заперечення на ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.08.2016 та 04.10.2016 в апеляційній скарзі на постанову цього суду за результатами розгляду даної справи, оскільки в силу положень частини другої статті 171-2 КАС (у редакції до 15.12.2017) рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. За таких обставин, вважає, що ухвали суду першої інстанції як такі, що перешкоджають подальшому розгляду справи, підлягають оскарженню і перегляду в апеляційному та касаційному порядку.

Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області подала до суду заперечення на касаційну скаргу позивача на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016, в яких просила залишити її без задоволення.

22.02.2018 справу в порядку, передбаченому пунктом 4 частини 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС (у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 КАС.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 3 КАС визначено, що здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша), а провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя).

Відповідно до частини другої статті 185 КАС (у редакції Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII, що діяв на момент постановлення ухвал судом апеляційної інстанції) ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Згідно з КАС (у редакції Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII, що діяв на момент постановлення ухвал судом апеляційної інстанції) встановлювалися наступні випадки, коли ухвали суду першої інстанції могли бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду: 1)про залишення позовної заяви без руху (частина п'ята статті 108); 2) про повернення позовної заяви (частина п'ята статті 108); 3) про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі (частина четверта статті 109); 4) щодо передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого (частина третя статті 22); 5) щодо забезпечення доказів (частина п'ята і сьома статті 75); 6) про відмову в поновленні чи продовженні пропущеного процесуального строку (частина третя статті 102); 7) щодо забезпечення адміністративного позову (частина шоста статті 118); 8) про залишення позовної заяви без розгляду (частина друга статті 155); 9) про зупинення провадження у справі (частина четверта статті 156); 10) про закриття провадження у справі (частина третя статті 157); 11) щодо судових витрат (частина друга статті 98); 12) про відмову в ухваленні додаткового судового рішення (частина п'ята статті 168); 13) щодо внесення виправлень у судове рішення (частина третя статті 169); 14) щодо роз'яснення судового рішення (частина шоста статті 170); 15)щодо звернення постанови до негайного виконання (частина четверта статті 256); 16) щодо виправлення помилки у виконавчому листі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим листом (частина п'ята статті 259); 17) щодо видачі дубліката виконавчого листа (частина третя статті 260); 18) щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання (частина четверта статті 261); 19) щодо визнання мирової угоди, укладеної на стадії виконання судового рішення (частина п'ята статті 262); 20) щодо прийняття відмови стягувача від примусового виконання (частина п'ята статті 262); 21) щодо відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (частина третя статті 263); 22) щодо заміни сторони виконавчого провадження (частина третя статті 264); 23) щодо повороту виконання судового рішення (частина п'ята статті 265); 24) окремі ухвали (частина третя статті 166); 25) додаткові ухвали (частина п'ята статті 168), однак лише стосовно питань, ухвали з яких може бути оскаржено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у відкритті апеляційного провадження з тієї підстави, що ухвали суду першої інстанції від 26.08.2016 та 04.10.2016 не підлягають окремому оскарженню від постанови суду.

Разом з тим, суд касаційної інстанції зазначає, що позивач не позбавлений був можливості викласти заперечення на ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.08.2016 та 04.10.2016 в апеляційній скарзі на постанову цього суду за результатами розгляду даної справи, оскільки положення частини другої статті 171-2 КАС (у редакції до 15.12.2017) Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.2015 у справі № 1-6/2015 визнав неконституційними.

Доводи позивача щодо неврахування судом апеляційної інстанції рішення Конституційного Суду України від 28.04.2010 у справі № 1-30/2010 колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що в даному рішенні суд дійшов висновку про можливість апеляційного оскарження ухвал суду щодо забезпечення позову, а також щодо скасування забезпечення позову відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України.

Іншим доводам позивача суд касаційної інстанції не надає оцінку, оскільки вони стосуються правомірності залучення судом першої інстанції третьої особи - Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області - як другого відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 та від 24.10.2016 постановлені з дотриманням норм процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для її скасування з мотивів, викладених у касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 та від 24.10.2016 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова