Справа № 440/661/17
Суддя: Мельник С. Р.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/661/17
Провадження № 2-а/440/72/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Мельник С. Р.

при секретарі Особа О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Буського району Львівської області, селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови у видачі свідоцтва про право власності на квартиру та зобов'язання видати (підписати) свідоцтво про право власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Красненської селищної ради Буського району Львівської області, селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови у видачі свідоцтва про право власності на квартиру та зобов'язання видати (підписати) свідоцтво про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50.6 кв.м в порядку приватизації. Покликається на те. що у вказаній квартирі вона зареєстрована і звернулась до Красненської селищної ради Буського району Львівської області з приводу приватизації цієї квартири.

Розпорядженням органу приватизації Красненської селищної ради від 05.12.2016р. за № 3668 її прохання задоволено, передано вказану квартиру у власність, зобов'язано спеціалізовану організацію товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт» оформити свідоцтво про власність на житло, а також зобов'язано її укласти з Красненською селищною радою договір на участь у його витратах. При цьому контроль за виконанням даного розпорядження покладено на орган приватизації Красненської селищної ради.

Однак, оформивши належним чином приватизаційні документи на вищезгадану квартиру, завершальним етапом якого є підписання свідоцтва про право власності на квартиру, селищний голова Красненської селищної ради відмовився підписати таке свідоцтво за заявою Позивача від 27.02.2017р. Як вбачається з листа селищного голови від 14.03.2017р. за № 119 підставою для відмови є те що, при Красненській селищній раді немає органу приватизації. Тобто, Позивачці фактично відмовлено у праві на приватизацію житла.

Вважає такі дії Відповідачів протиправними. Просить суд зобов'язати Відповідачів видати (підписати) свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру.

Позивач та її представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявились , подали заяву з проханням справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримали.

Відповідач - селищний голова Красненської селищної ради ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням справу слухати без його участі, проти позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши надані докази у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Разом з тим, вирішуючи питання про застосування цих Законів у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, загальною площею 50,6 кв.м.

Позивач в лютому 2017 року звернулася до із проханням до селищного голови Красненської селищної ради ОСОБА_2 щодо підписання свідоцтва про право власності на вказану квартиру додавши оформлені належним чином приватизаційні документи на таку.

Розпорядженням органу приватизації Красненської селищної ради від 05.12.2016р. за № 3668 прохання Позивача задоволено, передано вказану квартиру у власність, зобов'язано спеціалізовану організацію товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт» оформити свідоцтво про власність на житло, а також зобов'язано її укласти з Красненською селищною радою договір на участь у його витратах. При цьому контроль за виконанням даного розпорядження покладено на орган приватизації Красненської селищної ради - селищного голову ОСОБА_2

У відповідності із ч.1 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон) приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Як передбачено ч.1 ст.1 Закону державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих ОСОБА_4 народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією, відповідно до ч.5 ст. 8 Закону оформляється свідоцтвом про право власності на" квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Таке свідоцтво, у відповідності до п.23 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 за № 396, підлягає обов'язковій реєстрації в органі державної реєстрації прав.

Організація проведення приватизації та оформлення права власності на житло регулюється ст.8 Закону, якою передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Службові особи та громадяни при порушенні вимог цього Закону несуть дисциплінарну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством.

Крім цього, Позивачем та його представником надано суду відповідь на адвокатський запит від 17.11.2017 р. за № 31 направленого спеціалізованій організації товариству з обмеженою відповідальністю «Профіт», яка здійснювала оформлення приватизаційних документів відповідно до п.4 Розпорядження органу приватизації Красненської селищної ради від 05.12.2016р. за № 3668, з якого вбачається, що оформлення документації та документів на приватизацію за адресою: АДРЕСА_2, де проживає Позивач, відбулось згідно чинного законодавства. Товариству надано право займатися підготовкою документів на приватизацію житла, про що свідчать отримані відповідні ліцензії Держжитлокомунгоспу України, копії яких долучені до матеріалів справи. Ліцензування цього виду діяльності проводилось до 1998 року і було скасовано згідно листа Держбуду України від 20.12.1998р. за №12/5-458. Виготовлення технічної документації здійснюється у відповідності до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 за № 127, якою передбачено, що технічна інвентаризація об'єктів нерухомого майна проводиться суб'єктами господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію у Мінрегіоні України та отримали кваліфікаційний сертифікат відповідно до ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» та постанови Кабінету ОСОБА_4 України від 23.05.2011 року № 554 «Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури» (п.1.4). У складі Товариства працює співробітник, що пройшов професійну атестацію у Міністерстві регіонального розвитку, будівництва і ЖКГ України та має кваліфікаційний сертифікат категорії «Інженер з інвентаризації нерухомого майна» за № 2939 від 12.12.2013р., виданий на підставі рішення Атестаційної архітектурно-будівельної комісії. Інформація про це розміщена на технічній документації, виготовленій Товариством.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що Позивачем були подані, а Відповідачами перевірені та прийняті всі визначені чинним законодавством документи, які необхідні для здійснення приватизації квартири, а відтак, дії (бездіяльність) Відповідачів - Красненської селищної ради Буського району Львівської області, селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області ОСОБА_2 щодо відмови у видачі свідоцтва про право власності на квартиру з підстав не передбачених законом є протиправними.

Відповідачами не зібрано і не надано жодних доказів, які б вказували на наявність правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання Відповідача селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області ОСОБА_2 підписати свідоцтво про право власності на квартиру, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 Європи 11.03.1980р., під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову .

Водночас, у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Такої ж правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, викладеної в Ухвалі від 19 травня 2016 року у справі № К/800/32729/15.

З урахуванням тієї обставини, що позивач неодноразово зверталася до селищного голови Красненської селищної ради ОСОБА_2 з одного і того ж питання щодо підписання свідоцтва про право власності на вказану квартиру та отримувала формальні усні відмови в його підписанні, а тому суд вважає, що належним способом захисту порушеного права Позивача є саме зобов'язання селищного голови Красненської селищної ради ОСОБА_2 підписати таке свідоцтво.

За таких обставин, відмова селищного голови Красненської селищної ради ОСОБА_2 підписати свідоцтво про право власності на зазначену квартиру є незаконною, тому позов в цій частині також слід задоволити .

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 10, 14, 72, 90, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В :

1.Адміністративний позов задоволити.

2.Визнати протиправною відмову Красненської селищної ради Буського району Львівської області, селищного голови Красненської селищної ради Буського району Львівської області ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50.6 кв.м.

3.Зобов'язати селищного голову Красненської селищної ради Буського району Львівської області ОСОБА_2 видати (підписати) ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,6 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, з одночасною подачею копії до апеляційного адміністративного суду Львівської області.

Суддя С. Р. Мельник