Справа № 807/806/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/12220/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попко Я.С., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року у справі № 807/806/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод "Універ" до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними,-

суддя в 1-й інстанції - Рейті С.І.,

час ухвалення рішення - 15.11.2017 року, не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 20.11.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консервний завод "Універ" (далі ТОВ "Консервний завод "Універ", позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент ДВС, відповідач), яким просить визнати протиправними дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Тертичної В.В. щодо несвоєчасного надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позовні вимоги мотивує тим, що положеннями Закону України "Про виконавче провадження" передбачено направлення документів виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, при цьому, постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2017 року направлена на адресу позивача (боржника) 1 червня 2017 року, тобто, дії (бездіяльність) державного виконавця при її надсиланні є протиправними.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної Віти Володимирівни щодо несвоєчасного надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2017 року (ВП № 54014962).

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт свою апеляційну скаргу мотивує тим, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертична В.В. діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України " Про виконавче провадження ". Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що вихідна кореспонденція відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС надсилається Міністерством юстиції України відповідно до вимог Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 липня 2012 року № 973/5, тобто не здійснюється безпосередньо державним виконавцем, а отже визнання його дій неправомірними в частині несвоєчасного відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження є неправильним. Крім того, відповідно до ст.32 Закону України " Про виконавче провадження " за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувана чи боржника на строк до 10 робочих днів. Разом з тим, позивач не скористався своїм правом на відкладення провадження виконавчих дій, а одразу звернувся до суду

Просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Тертичної В.В. від 26 травня 2017 року (ВП № 54014926) відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 535, виданого 15.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк А.В., яким звернено стягнення на нерухоме майно (склади, земельна ділянка) боржника ТОВ "Консервний завод "Універ" та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12773849,75 грн.

Постанову про відкриття провадження в адміністративному порядку (встановленому Законом України "Про виконавче провадження") не оскаржено та ТОВ "Консервний завод "Універ" звернулось до суду з позовом до Департаменту ДВС про визнання протиправними дії та бездіяльність державного виконавця щодо несвоєчасного надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження, в уточненій редакції позову.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 54014926) винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Тертичною В.В. 26 травня 2017 року та направлена на адресу ТОВ "Консервний завод "Універ" 1 червня 2017 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертом (штриховий ідентифікатор 366, згідно результатів пошуку, за яким кореспонденція здана на відправлення 1 червня 2017 року).

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлена позивачу із порушенням строку, передбаченого ст. 25 Законом України " Про виконавче провадження ", тому такі дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Тертичної В.В. є протиправними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

П.1 ч.2 ст.18 Закону України " Про виконавче провадження " передбачає, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Ч.1 ст.2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

У розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є визнання протиправними дії (бездіяльність) головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Тертичної В.В. щодо несвоєчасного надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2017 року (ВП № 54014926).

Для визнання дій протиправними недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов'язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов'язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Колегія суддів вважає, що визнання протиправними дій відповідача щодо невчасного надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження немає характеру самостійної (окремої) позовної вимоги, спрямованої на захист та відновлення порушеного права, а є передумовою застосування інших способів захисту порушеного права, які у цьому адміністративному позові заявлені не були.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції може скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 229,243,308, 310,311,313, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року у справі № 807/806/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
І. О. Яворський
Повне судове рішення складено 28.02.2018 року