Справа № 826/2965/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2018 року м. Київ № 826/2965/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення її адміністративного позову до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок,

встановив:

21.02.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 (ОСОБА_1) про забезпечення її адміністративного позову до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок по вул. Товарній 13-13а в Печерському районі місті Києва, шляхом встановлення заборони на проведення реєстраційних дій щодо наступного майна:

- житлового будинку по АДРЕСА_1, житловою площею 111 м. кв., загальною площею 490,3 м. кв., належного ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1);

- земельної ділянки площею 0,0405 га з кадастровим номером НОМЕР_2 по АДРЕСА_2, належної ОСОБА_1;

- земельної ділянки площею 0,0414 га з кадастровим номером НОМЕР_3 по АДРЕСА_2, належної ОСОБА_1, та накладення арешту на таке майно.

В обґрунтування заяви зазначено, що існує ризик проведення перереєстрації третіми особами права власності на вказаний будинок та земельні ділянки, що може завдати позивачу матеріальних збитків.

Суд, розглянувши подане клопотання, при його вирішенні виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Наведений вище перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним, а тому суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Іншими словами суд повинен враховувати, що прийняття такого рішення доцільно та можливо лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може надалі ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Разом з тим, в заяві не обґрунтовано необхідності застосування заходів забезпечення позову. Так, позивач посилається на неправомірні дії по підробленню її підписів на документах третіми особами. Водночас, будь-яких доказів у підтвердження вказаних обставин суду не надає.

Окрім того, до заяви також не надано доказів, які б свідчили про наявність ризику чи будь-яких спроб перереєструвати вказаний житловий будинок чи земельні ділянки позивача на третіх осіб, натомість до заяви долучено витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого право власності на житловий будинок по вул. Товарній 13-13а в Печерському районі місті Києва та дві земельної ділянки належить ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Так, у заяві позивач просить забезпечити позов шляхом встановлення заборони на проведення реєстраційних дій щодо наведеного вище нерухомого майна, а саме: житлового будинку та земельних ділянок. Водночас, в заяві не зазначено осіб, яким позивач просить заборонити вчиняти дії щодо спірного майна.

Більше того, предметом позову є скасування державної реєстрації права власності саме на житловий будинок по вул. Товарній 13-13а в Печерському районі міста Києва, проведеної 24.11.2015 на ім'я ОСОБА_1 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, а не двох вказаних вище земельних ділянок.

Та й взагалі приписами частини першої статті 151 КАС України не передбачено такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, перевіривши зазначені у заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим обставинам, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154, 248 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її адміністративного позову до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, - відмовити.

Згідно з частиною другою статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак