Справа № 712/8130/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/8130/17 Суддя (судді) першої інстанції: Мельник І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року (дата виготовлення повного тексту постанови невідома) у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії по інвалідності державного службовця, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_2 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання протиправною відмову щодо призначення їй пенсії по інвалідності, як державному службовцю; зобов'язання Головне управління пенсійного фонду України в м. Черкасах нараховувати ОСОБА_2 пенсію, як інваліду другої групи у період перебування на державній службі, відповідно до ст.37 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», починаючи з 06.06.2017.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ставить питання про скасування зазначеної постанови місцевого адміністративного суду та прийняття нової постанови - про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не враховано, що вона має право на призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», оскільки на день набрання чинності Законом України від 10.12 2015 №889-VІІІ «Про державну службу» має необхідний стаж державної служби.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив наступні обставини, які учасниками процесу не оскаржуються.

ОСОБА_2 з 01.03.2005 по 10.09.2005 та 06.03.2006 по 10.03.2017 працювала на посадах державного службовця в ДПІ у м. Черкасах. При призначенні на посаду позивачу присвоєно 14 ранг, та складено присягу державного службовця від 28.02.2005, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці ОСОБА_2, копія якої наявна в матеріалах справи.

Позивачка є інвалідом другої групи захворювання, що підтверджується згідно довідки серії 12ААА №539320 .

07.06.2017 ОСОБА_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах із заявою про призначення їй пенсії державного службовця, як інваліду, який став інвалідом під час проходження державної служби.

Проте, листом ПФУ в м. Черкасах від 19.06.2017р. №270/в-10 позивачу в задоволенні заяви було відмовлено в зв'язку з тим, що права на призначення пенсії за Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ позивач не має, оскільки в неї відсутній необхідний для цього стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки посадовим особам контролюючих органів згідно зі статтею 343.1 Податкового Кодексу України присвоюються спеціальні звання і відповідно, посади позивача не належать до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723- XII, тому право на призначення пенсії позивач не має.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ (далі по тексту - Закон № 889-VІІІ), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі по тексту - Закон № 3723-ХІІ).

Так, відповідно до пункту 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» (№ 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено право державних службовців у випадках, визначених цими пунктами, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», зокрема:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

В п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, вказано, що цей Закон набирає чинності з 1 травня 2016 року.

Виходячи з викладеного, п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII стосується осіб - державних службовців, які станом на 1 травня 2016 року займали посади державної служби.

Частиною 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби (ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Таким чином, пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229 (далі - Порядок №229), встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VІІІ.

До стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Згідно пункту 6 Порядку № 229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Перелік посад державної служби, які обіймали особи - державні службовці, що належать до певної категорії посад, передбачених Законом № 3723, визначається Кабінетом Міністрів України ст. 25 Закону № 3723-ХІІ. Абзацами другим та третім пункту другого Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Згідно з абзацами 1,2 пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 року у справі 21-340а13, де колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведені норми права та те, що позивач є інвалідом 2 групи, трудовий стаж позивача на державній службі на час набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII складав понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді віднесеній до посад державних службовців, колегія суддів вважає, що вона має право на призначення пенсії по інвалідності згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII.

Разом з тим, оскільки заяву про призначення пенсії позивачем подано 07.06.2017, позовні вимоги підлягають задоволенню саме з вказаної дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На думку колегії суддів, оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС, Київський апеляційний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії по інвалідності державного службовця, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області в призначенні ОСОБА_2 пенсії по інвалідності, як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 № 3723 № 3723- ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області призначити ОСОБА_2 з 07.06.2017 пенсію, як інваліду другої групи у період перебування на державній службі, відповідно до п. 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 01 березня 2018 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.