Справа № 826/13107/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Літвіної Н.М.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у місті Києві, про визнання протиправними та скасування в частині наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у місті Києві (УПП у м. Києві), про:

- визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14 вересня 2017 року №1407о/с в частині притягнення інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 26 вересня 2017 року №386 о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3;

- поновлення на роботі в УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції з 26 вересня 2017 року;

- зобов'язання Департамент патрульної поліції відшкодувати середній заробіток за час вимушеного прогулу з індексацією за період з 26 вересня 2017 року по день поновлення на роботі в УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 з 15 грудня 2005 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. З 07 листопада 2015 року прийнятий на службу в поліцію. Наказом Департаменту патрульної поліції від 14 грудня 2015 року №23 о/с згідно частини першої статті 47 та частини четвертої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII призначений інспектором роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 14 вересня 2017 року №1407 о/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV, підпунктів 8, 10 пункту 3.1 Розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05 січня 2016 року №4/1, підпунктів 1, 3 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, статей 6, 254, 265-1, 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), керуючись пунктом 8 частини першої статті 12, частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звільнений зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 26 вересня 2017 року №386 о/с, на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 14 вересня 2017 року №1407, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 9 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»» від 23 грудня 2015 року №901-VIII та пункту 8 частини першої статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» ОСОБА_3 звільнений зі служби в поліції по УПП у м. Києві.

Звільненню позивача передувало службове розслідування, призначене наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01 серпня 2017 №3677 за результатами проведення якого 31 серпня 2017 року складено висновок, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції.

Вважаючи, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення відбулося з порушенням законодавства, останній звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 4 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, пункту 9 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. До набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статут внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-ІV.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з Статутом.

Дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (п. 8 абз. 1 ст. 12 Статуту).

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до абзацу 2 статті 16 Статуту у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Стаття 18 Статуту Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, звільнення ОСОБА_3 в зв'язку з вчиненням дисциплінарного проступку за результатами службового розслідування щодо вчинення такого проступку відповідає чинному законодавству.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230.

Відповідно до пунктів 2.2.20, 2.5, 2.6 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі отримання інформації про скоєння інших, не визначених пунктами 2.2.1-2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення. Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися, зокрема, в службових документах осіб РНС. Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Розділом 5 Інструкції зокрема встановлено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 липня 2017 року близько 06 год. 00 хв. екіпажем патрульної поліції « 0209», у складі поліцейського роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старшого сержанта поліції ОСОБА_4, інспектора роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інспектора роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 неподалік стадіону «Динамо» ім. В.Лобановського, що у м. Києві, зупинено транспортний засіб «ВМW 520D», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням громадянина ОСОБА_6

Громадянин ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях, які долучено до матеріалів єдиного обліку, зазначив, що перед початком керування транспортним засобом вживав алкогольні напої, про що повідомив вищезазначеним працівникам патрульної поліції. Надалі він передав грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень даним поліцейським за не притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 130 КУпАП та продовжив керування транспортним засобом.

Про подію, яка склалась, заступником начальника Управління - начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві лейтенантом поліції Євдокимовим Д.А. доповідною запискою поінформовано начальника Департаменту патрульної поліції підполковника поліції Жукова Є.О.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 01 серпня 2017 року №3677 за фактом можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що мало місце 29 липня 2017 року та виразилось у неналежному реагуванні на адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП призначено службове розслідування. Висновок службового розслідування затверджено начальником Жуковим Є.О. 31 серпня 2017 року.

Отже, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для проведення службового розслідування.

При цьому, в матеріалах справи міститься копія заяви позивача, адресована начальнику УПП у м. Києві сержанту поліції Зозулі Ю.Г. про ознайомлення з матеріалами службового розслідування, а також відповідь на наведену заяву від 12 жовтня 2017 року №1-9214/41/11/02-2017 у якій вказано про її розгляд та можливість ОСОБА_3 ознайомитись з матеріалами службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції від 14 вересня 2017 року №1407 в приміщенні УПП у м. Києві 26 жовтня 2017 року о 10.00 год.

Окрім того, до УПП у м. Києві 29 вересня 2017 року за вх.751-аз надійшов запит адвоката Білика В.О., який згідно доданих до запиту документів, надавав правову допомогу позивачу. У запиті висловлено прохання отримати копії висновку службового розслідування стосовно порушення ОСОБА_3 службової дисципліни та інших копій документів. 05 жовтня 2017 року за вих.751-аз/41/11/02-2017 адвокату надано запитувані документи, зокрема і висновок службового розслідування.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що право ОСОБА_3 на ознайомлення з матеріалами службового розслідування відповідачем не порушено.

Щодо посилань позивача на недоведеність вчинення дисциплінарного проступку, колегія суддів враховує наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до розстановки сил та засобів УПП у м. Києві у період з 20 год. 00 хв. 28 липня 2017 року по 08 год. 00 хв. 29 липня 2017 року у складі екіпажу патрульної поліції « 0209» на території Дарницького району міста Києва несли службу: поліцейський роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старший сержант поліції ОСОБА_4, інспектор роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_5 та інспектор роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3.

29 липня 2017 року близько 01 год. 00 хв. даний екіпаж патрульної поліції за допомогою засобів телефонного зв'язку отримав розпорядження командира роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 про необхідність залучення додаткових сил для забезпечення громадської безпеки та виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в Шевченківському районі м. Києва. ОСОБА_11 наказав екіпажу направитись до Шевченківського району міста Києва для несення служби до особового розпорядження командира.

При цьому, позивач стверджує, що 28 липня 2017 року екіпажем « 0209» у складі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заступили на нічне чергування. Приблизно 01 год. 05 хв. екіпаж отримав вказівку від командира роти ОСОБА_11 направились на посилення до Шевченківського району міста Києва для відпрацювання даного району.

Через деякий час, а саме о 06 год. 06 хв., з метою перевірки у водія стану алкогольного сп'яніння, ним зупинено автомобіль марки «ВМV 520Б», д.н.з. НОМЕР_1. Переконавшись за зовнішніми ознаками, що водій тверезий, його відпустили.

Приблизно о 06 год. 15 хв. екіпаж відправився на базу. Перебуваючи на території заправки «WOG», що знаходиться за адресою місто Київ, проспект Перемоги, 11-Б, до екіпажу поліції підбігли невідомі люди та водій вищевказаного автомобіля. Під час спілкування невідомі особи почали знімати їх на відеокамеру та звинувачувати в отриманні грошей в розмірі 3000 гривень. Але будь-яких грошових коштів чи інших винагород вони ні від кого не брали.

Однак, представники відповідача та третьої особи, посилаючись на висновок службового розслідування, стверджують, що під час несення служби на території Шевченківського району міста Києва поліцейські екіпажу патрульної поліції « 0209» близько 06 год. 05 хв. неподалік стадіону «Динамо», що в місті Києві, зупинили транспортний засіб «ВМW 5200», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6. Звернувшись до водія, позивач назвався на ім'я Ігор, при цьому не повідомивши свою посаду, спеціальне звання та прізвище. Надалі під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_6 повідомив, що перед початком керування транспортним засобом вживав алкогольні напої, а саме 2 пляшки пива об'ємом 0.33 л. Натомість, вищезазначені поліцейські не вжили заходів щодо встановлення стану алкогольного сп'яніння водія, не склали протокол про адміністративне правопорушення, не відсторонили водія від керування транспортним засобом.

Позивач запропонував ОСОБА_6 супроводити його транспортний засіб від вулиці Хрещатик до бульвару Шевченка у місті Києві. ОСОБА_6 погодився з працівником поліції, та попросив супроводити автомобіль до вулиці Героїв Севастополя. Надалі обидва транспортних засоби продовжили свій рух у вищезазначеному напрямку. Згодом, обидва транспортні засоби здійснили зупинку на АЗС «WOG», що за адресою місто Київ, вулиця Бощагівська, де в цей час також перебував інший екіпаж патрульної поліції, яким ОСОБА_6 повідомив про обставини події, які склались.

З метою збереження доказів щодо можливого порушення службової дисципліни екіпажем патрульної поліції « 0209» на місце події прибули слідчо-оперативна група Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві та працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві. У своїх поясненнях наданих оперуповноваженому Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_14 позивач зазначив, що екіпаж патрульної поліції здійснив зупинку на АЗС «WОG» з особистих потреб, а рухався у напрямку УПП у м. Києві у зв'язку закінченням робочої зміни. В той же час, ОСОБА_11 у своїх письмових поясненнях зазначив, що не надавав даному екіпажу наказу про закінчення робочої зміни та відбуття до УПП у м. Києві.

Наведені обставини і стали предметом дослідження в ході проведення службового розслідування.

Так, судом першої інстанції з висновку службового розслідування вірно встановлено факт порушення службової дисципліни ОСОБА_3, що мав місце 29 липня 2017 року та виразився в порушенні ним вимог пунктів 1, 2 частини першої, частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 14 Статуту, підпунктів 8, 10 пункту 3.1 Розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05 січня 2017 року №4/1, пункту 1 Розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2017 року №1395, статей 254, 265-1, 266 КУпАП.

Тобто, у висновку службового розслідування зазначено, які конкретно порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України «Про Національну поліцію», а також спеціального нормативно-правового акту, що врегульовує безпосередньо роботу поліцейського пов'язану з оформленням матеріалів про адміністративні правопорушення допустив ОСОБА_3

При цьому, як вбачається з висновку службового розслідування та оскаржуваних наказів, Департамент патрульної поліції при їх прийнятті виходив виключно з невиконання поліцейським своїх обов'язків.

Так, відповідно до пунктів 1, 3, 4 абзацу 1 статті 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу, дотримуватися норм професійної та службової етики.

Згідно з пунктом 10 пункту 3.1 Розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, поліцейський патрульної поліції під час несення служби зобов'язаний, професійно виконувати свої службові обов'язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції.

Відповідно до пункту 3 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних-засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Відповідно до статі 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статі 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ст. 266 КУпАП).

Отже, як вірно зауважено Окружним адміністративним судом міста Києва, дисциплінарне стягнення на ОСОБА_3 накладено у зв'язку з неналежним виконанням покладених на нього службових обов'язків, про що зазначено вище.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що доведеним є і факт спілкування позивача з громадянином ОСОБА_6 29 липня 2017 року, в тому числі, і з урахуванням того, що наведену обставину підтверджує сам позивач.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_3 не виявив ознаки алкогольного сп'яніння, хоча відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 серпня 2017 року №005503, громадянин ОСОБА_6 о 07 год. 25 хв. 29 липня 2017 року перебував в стані алкогольного сп'яніння.

При цьому, як вірно зазначено Окружним адміністративним судом м. Києва, посилання позивача на те, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 не притягнуто внаслідок направлення судом матеріалів на доопрацювання, не є достатніми для спростування факту вчинення дисциплінарного проступку.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складав вже інший екіпаж і інший поліцейський. Наявний вказаний вище висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, який не оскаржувався. Про вчинення експертом порушення Методики чи інших нормативно-правових актів не значиться. Більш того, оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, як виконання обов'язку поліцейського та їх розгляд вже іншим органом, є різними етапами процесу притягнення особи до відповідної відповідальності. Робота поліцейського полягає у виявленні та вжитті відповідних заходів і ефективність цієї роботи не залежить від винесеного судом рішення щодо винуватості чи невинуватості особи, щодо направлення чи не направлення матеріалів на доопрацювання.

В даному випадку, позивач не склав протоколу взагалі, чим не дотримався виконання вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Окрім того, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що відправлення матеріалів на доопрацювання не спростовує того, що особа мала би виявити ознаки сп'яніння і відповідно вимагати, як перевірки даної обставини і складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і відсторонення від керування транспортним засобом.

З висновку службового розслідування вбачається врахування відповідачем пояснень, як безпосередньо водія транспортного засобу і осіб, що його супроводжували, так і осіб, що входили до складу екіпажу позивача та екіпажу, яким таки складено протокол про адміністративне правопорушення.

З пояснень допитаних осіб вбачається суперечливість тверджень позивача про закінчення його зміни та зупинення в ході прямування до УПП у м. Києві на АЗС «WOG», що в місті Києві по вулиці Борщагівська одночасно з автомобілем BMV н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, який до цього зупиняли і з яким після зупинки рухались в різних напрямках.

Наведені обставини не заперечуються позивачем і останній не може пояснити, за яких обставин його автомобіль зупинився на одній АЗС з автомобілем порушника при тому, що пункти їхнього призначення були різні і знаходяться в різних місцях Києва. Що покликало ОСОБА_6 раптом залучити інший екіпаж для надання йому допомоги, в той час, як екіпаж позивача не встановив в його діях порушення. Єдине, що пояснює позивач це те, що водій на АЗС був п'яний, а при зупинці ним ні, тож відповідно позивач припускає, що ОСОБА_6 вживав алкогольні напої дорогою від місця зупинки до АЗС.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив дані доводи позивача, як такі, що ґрунтується на припущеннях та спрямовані на ухилення від відповідальності.

Крім того, колегія суддів бере до уваги ту обставину, що під час службового розслідування відповідачем враховані письмові поясненням ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_17, а тому посилання позивача на те, що у матеріалах службового розслідування відсутні докази того, що під час спілкування з позивачем ОСОБА_6 знаходився у стані алкогольного сп'яніння, є необґрунтованими.

Отже, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов вірного висновку, що позивач, зупинивши транспортний засіб, не вжив всіх можливих заходів для встановлення ознак алкогольного сп'яніння у водія, не склав протокол про адміністративне правопорушення, не відсторонив водія від керування транспортним засобом, внаслідок чого останній продовжив рух в стані алкогольного сп'яніння.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта які ґрунтуються на тому, що у ході службового розслідування відповідачем не було опитано свідків зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також особу, яка безпосередньо складала даний протокол, оскільки це є правом відповідача в ході службового розслідування встановлювати достатність доказів, що підтверджують вчинення особою рядового або начальницького складу дисциплінарного проступку.

Також є безпідставними посилання апелянта на те, що у ході проведення службового розслідування відповідачем не враховано порушення інспектором роти № 10 батальйону № 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_15 вимог ст. 266 КУпАП, оскільки можливі вчинені такою особою порушення вимог законодавства не відносяться до предмету дослідження, в ході службового розслідування стосовно порушення службової дисципліни позивачем.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повній мірі надано належну оцінку порядку проведенню службового розслідування, встановленого Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 12.03.2013 № 230, що вказує на необґрунтованість доводів позивача в цій частині.

Щодо доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції відсутність виплати відповідачем заробітної плати позивачу за останній місяць роботи перед звільненням та грошової компенсації за 10 діб невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки, на переконання колегії суддів не вказує на протиправність оскаржуваних наказів та не спростовує правильних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 01 грудня 2017 року та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 27.02.18 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Губська Л.В.

Літвіна Н. М.