Справа № 817/3067/15
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дорошенко Н.О.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" лютого 2018 р. Справа № 817/3067/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Кошиль О.Ю.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного університету водного господарства та природокористування на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4, Національного університету водного господарства та природокористування до Державної архітектурно-будівельної інспекції України третя особа: Луцький національний технічний університет про визнання протиправними та скасування припису та постанови , -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 та Національний університет водного господарства та природокористування звернулися до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису від 21.08.2015 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, та постанови Управління ДАБІ у Волинській області № 5/1739 від 27.08.2015.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 року позовну заяву ОСОБА_4 та Національного університету водного господарства та природокористування залишено без розгляду.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 призначено справу до розгляду на 12.06.2017. Копія ухвали та судові виклики рекомендованими поштовими відправленнями були надіслані на адресу позивачів та вручені адресатам (а.с.32,33 т.2).

Судом першої інстанції були призначені судові засідання на 19.07.2017 року, на 04.08.2017 року, на 29.09.2017 року, на 24.10.2017 року, судові виклики рекомендованими поштовими відправленнями були надіслані на адресу позивачів та вручені особисто ОСОБА_4 та уповноваженому представнику Національного університету водного господарства та природокористування, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.37,40; 47,48;54,55 т.2).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду, виходячи з того, що ні позивачі, а ні їх представник 29 вересня 2017 року та повторно 24 жовтня 2017 року не прибули у судове засідання без поважних причин.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст.33 КАС України (в редакції на час розгляду справи) повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.155 КАСУ України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави суд повинен встановити, чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз, чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини та чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Під повторністю неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти саме послідовність неявки в судове засідання позивача чи його представника двічі, чи більше разів, підряд.

Під поважними ж причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Встановлено, що ні ОСОБА_4 ні його представником від його імені не подавалася заява про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Що стосується доводів ОСОБА_5 про те, що ним була подана заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, а тому суд не мав права залишати позов без розгляду з мотивів його неявки, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі повторно 29 вересня 2017 року та 24 жовтня 2017 року не прибули у судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Ні від позивачів, ні від уповноважених представників не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Твердження ОСОБА_5, що заява про розгляд справи в порядку письмового провадження від 07.12.2016 року ним була подана від імені обох позивачів, є безпідставним, оскільки у вказаній заяві останній зазначив, що заява подана ним саме, як представником Національного університету водного господарства та природокористування, за довіреністю від 07.09.2015, якою Національний університет водного господарства та природокористування уповноважив ОСОБА_5 представляти інтереси університету в суді.

Матеріали справи свідчать, що термін цієї довіреності закінчився 07.09.2016 року (а.с.242,243 т.2). Отже вказана заява про розгляд справи в порядку письмового провадження подана не уповноваженою особою, а тому вірно не була врахована судом першої інстанції, як підстава для розгляду адміністративної справи за відсутності Національного університету водного господарства та природокористування.

Щодо покликання на наявність у матеріалах справи довіреності представляти інтереси ОСОБА_6, то ні ОСОБА_6, ні його представник ухвалу суду не оскаржували, а тому колегія суддів переглядає рішення суду в межах апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 308 КАС України.

За таких обставин суд не вправі переглядати ухвалу суду в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_6

Щодо позивача Національний університет водного господарства та природокористування колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що він повторно 29 вересня 2017 року та 24 жовтня 2017 року не прибув у судове засідання без поважних причин.

Отже, враховуючи повторне неприбуття позивача в судове засідання, відсутність в матеріалах справи доказів поважності причин такого неприбуття за умови ненадходження заяви про розгляд справи за її відсутності, колегія суддів вважає висновки суду щодо наявності підстав для залишення адміністративного позову без розгляду вірними.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів апелянта стосовно неправомірності оскарженої ним ухвали суду першої інстанції. Водночас, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та об'єктивно оцінено обставини справи, а відтак прийнято обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного університету водного господарства та природокористування залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

У зв'язку з перебуванням судді-члена колегії на лікарняному повне судове рішення складено "01" березня 2018 р.