Справа № 806/1560/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" лютого 2018 р. Справа № 806/1560/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від відповідача -Сергійчук С.Й.; від позивача -Гончарук В.В, третя особа - Давидюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" серпня 2017 р. у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Яскравий", до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Хорова Надія Володимирівна, третя особа- Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення , -

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Яскравий" (далі - ОК "ЖБК "Яскравий") звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Хорової Надії Володимирівни від 19.04.2017 про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 79/16 від 18.11.2016 за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.08.2017року визнано протиправним та скасовано рішення головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Хорової Надії Володимирівни від 19.04.2017 №48/17-а про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 79/16 від 18.11.2016 на об'єкт будівництва: "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1".

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що при видачі містобудівних умов та обмежень не дотримано встановленої форму містобудівних умов та обмежень, а зокрема замість 13Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, на власний розсуд додав 14 пункт, яким вимагав від позивача подати документи на погодження, які не передбачені Порядком № 109 (зокрема, проектні рішення на об'єкт, та надати матеріали виконавчої зйомки та ін. після завершення будівельних робіт, що також суперечить вимогам законодавства). Також відповідач вказав, що земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні позивача неможливо розмістити житловий будинок у 9 поверхів зі 120 квартирами. Пунктом 2 містобудівних умов та обмежень встановлено допустимий відсоток забудови земельної ділянки - 40%, що перевищує запланований відсоток забудови, який становить 56,78%. Також, вказує, що Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради прийнято рішення про видачу містобудівних умов і обмежень за відсутності плану зонування або детального плану території, що унеможливлює визначити відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Під час перевірки було встановлено відсутність об'ємно-просторового рішення у містобудівному розрахунку та відсутність фотофіксації земельної ділянки. Відтак, вважає, що видача містобудівних умов та обмежень № 79/16 від 18.11.2016 відбулась з порушенням вимог містобудівного законодавства.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у користуванні ОК "ЖБК "Яскравий" перебуває земельна ділянка, площею 0,1150 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку на підставі договору суперфіцію від 16.09.2016, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. (а.с. 25-35).

Умовами указаного договору передбачено, що ОК "ЖБК "Яскравий" набуває функцій замовника будівництва.

10.11.2016 ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (суперфіціари за договором від 16.09.2016) звернулись до Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради з заявою про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва багатоповерхового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 101).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради видано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки від 18.11.2016 № 79/16 на об'єкт будівництва: "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1" (а.с. 18-23).

На підставі положень статті 41 Закону України від 17 лютого 2011 року N 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", п.2, 14, підпункт 5 пункту 15, 16, 21, 22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року N 698, наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.04.2017 № 619 про проведення позапланової перевірки з питань дотримання надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 18.11.2016 № 79/16 відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акт позапланової перевірки від 19.04.2017 (а.с. 39-43).

19.04.2017року головним інспектором будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Хорової Надії Володимирівни на підставі названого акту перевірки прийнято рішення від №48/17-а про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 79/16 від 18.11.2016 на об'єкт будівництва: "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1" (а.с. 37-38).

Як слідує із змісту вказаного рішення містобудівні умови скасовані у зв'язку з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а зокрема: пункту 6 "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; вимоги примітки 1 пункту 3.8 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень"; абзацу 6 пункту 1.2 розділу І, пунктів 2.2, 2.4 розділу ІІ Порядку 109 від 07.07.2011року (а.с. 37).

Дослідивши доводи апеляційної скарги та зібрані судом докази колегією суддів враховано, що порядок видачі та підстави відмови у видачі містобудівних умов та обмежень регламентується Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" N 3038-VI (далі іменовано - Закон N3038-VI), Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 N 109 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.07.2011за N 912/19650 (далі - Порядок N 109).

За змістом ст.26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Згідно п.п. 1 п.1 ст.29 зазначеного Закону, одним із основних складових вихідних даних є містобудівні умови та обмеження, які надаються відповідно до Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 (надалі - Порядок №109).

Пунктом 1 ст.25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій (містобудівна документація).

В свою чергу, пунктом 4 ст. 26 вказаного Закону передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до Порядку № 109, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

За змістом розділу 2 Порядку №109 та відповідно до пункту 4 ст. 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури, які визначають відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося сторонами, в м. Житомирі до містобудівної документації відноситься тільки Генеральний план м. Житомира, затверджений рішенням 16 сесії міської ради 23 скликання від 26.12.2001 №266. План зонування міста або детальний план на територію, яка передбачається для нового будівництва, відсутні.

За наведених обставин, оскільки єдиною містобудівною документацією на місцевому рівні є Генеральний план м. Житомира, то видані містобудівні умови повинні відповідати умовам зазначеного плану.

Судом встановлено, що відповідно до обумовленого Генерального плану м. Житомира та державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, земельна ділянка на яку надано позивачу містобудівні умови та обмеження призначена та відноситься до земель багатоповерхової житлової забудови.

При цьому, відповідно до статті 20 Земельного кодексу України, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

У справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» Європейський суд з прав людини постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати так.

Тому, отримавши земельну ділянку у власність, категорією використання якої є будівництво багатоквартирного житлового будинку, що відповідає цільовому призначенню та виду земельної ділянки землі житлової та громадської забудови та Генеральному плану забудови м. Житомира позивач має право розпоряджатися та користуватися даною земельною ділянкою шляхом будівництва на ній зазначених об'єктів. Тобто, його очікування щодо отримання містобудівних умов та обмежень забудови зазначеної земельної ділянки для будівництва багатоквартирних житлових будинків були правомірними.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2.4 Порядку №109 підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Статтями 1,16-19 Закону N3038-VI визначено, що генеральний план, детальний план території та план зонування території є містобудівною документацією.

Отже, на законодавчому рівні передбачена єдина підстава для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень.

Оскільки на місцевому рівні є лише генеральний план забудови м. Житомирі, то для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а відповідно і для їх скасування необхідно встановити факт невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням Генерального плану забудови м. Житомира.

Натомість, як слідує із змісту оскаржуваного рішення, відповідачем не встановлено обставин з приводу не відповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні - Генеральному плану м. Житомира.

Стосовно ж виявлених порушень, щодо відсутності на момент видачі містобудівних умов та обмежень плану зонування або детального плану територій м. Житомира, то по- перше наявність такої містобудівної документації не залежить від волі особи, яка звернулась за отриманням містобудівних умов та обмежень. По-друге, неналежне виконання суб'єктами владних повноважень функціональних обов'язків в частині розроблення та затвердження плану зонування або детального плану територій м. Житомира не може обмежувати права позивача на забудову належної йому земельної ділянки. По- третє, зазначені порушення не входять до переліку підстав, визначених п. 2.4 Порядку №109, за наявності, яких можливо прийняти рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень або їх скасування.

Пункт 2.2 Порядку N 109 на порушення якого покликається відповідач, як на підставу для скасування містобудівних умов передбачає, що для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються:

засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою;

ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі);

викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності);

черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру);

фотофіксація земельної ділянки (з оточенням);

містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Водночас, з наявних у справі доказів слідує, що при зверненні із заявою від 10.11.2016року про отримання містобудівних умов та обмежень, заявник подав вичерпний перелік документів, передбачених п. 2.2 Порядку 109 ( в тому рахунку і такий документ як фотофіксація земельної ділянки (з оточенням) ), підтвердженням чого є заява з переліком документів наданих Департаменту містобудування та земельних відносин міської ради (а.с.101).

За таких обставин, доводи відповідачів про порушення пункту 2.2 Порядку N 109 у частині щодо ненадання такого документу, як фотофіксація земельної ділянки (з оточенням) є помилковими.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги про порушення позивачем п. 3.6 Порядку N109, то положення зазначеного пункту передбачає, що форма містобудівних умов та обмежень наведена у додатку до цього Порядку. Суть обумовленого порушення зводиться до того, що видані містобудівні умови містять додатковий пункт не передбачений затвердженою формою.

Отож, колегія суддів вважає, що недотримання положень обумовленого пункту 3.6 Порядку N109 щодо недотримання положень стосовно кількості пунктів у виданих містобудівних умовах не є підставою для прийняття рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень або їх скасування.

Водночас, досліджуючи доводи відповідача (щодо порушення примітки 1 пункту 3.8 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень") колегією суддів встановлено, що названий нормативний акт передбачає, що реконструкція житлової забудови, яка склалася, повинна передбачати: планомірне упорядкування територій; модернізацію старих капітальних будинків, ліквідацію аварійних і малопридатних для проживання будинків; знесення частини придатного для експлуатації фонду з метою вирішення невідкладних загальноміських потреб; винос або перепрофілювання шкідливих у санітарно-гігієнічному і вибухово-, пожежонебезпечному відношенні об'єктів; використання вивільнюваних ділянок для розміщення нового житлового і культурно-побутового будівництва, озеленення, улаштування спортивних і дитячих майданчиків, куточків відпочинку тощо.

Здійснення реконструкції забудови повинне обґрунтовуватися спеціальними техніко-економічними розрахунками, містобудівними і санітарно-гігієнічними вимогами.

Примітка 1. Мінімальну розрахункову площу ділянки для окремого житлового будинку (без розміщення на ній дитячих дошкільних установ і підприємств обслуговування, гаражів, що належать громадянам, фізкультурних і спортивних споруд) необхідно приймати відповідно до кількості його мешканців - не менше як: 30,1 - 23,3 м 2/люд. (при забудові до 3 поверхів), 20,2 - 17,0 м 2/люд. (4 - 5 поверхів), 15,3 - 13,9 м 2/люд. (6 - 8 поверхів), 12,2 - 12,0 м 2/люд. (9 - 12 поверхів).

Згідно пункту 6 та 10 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №79/16 від 18.11.2016року техніко-економічні показники об'єкта будівництва становлять: поверховість - 9 поверхів; кількість квартир -206кв.; площа забудови -653кв.м.; загальна площа будинку -10 566,90кв.м.; будівельний об'єм -50700куб. м.; площа земельної ділянки-0,115га, що складає 1150кв.м.

Відповідно до обумовленої примітки 1 пункту 3.8 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" мінімальна площа ділянки на 1 людину -12,2 кв.м/люд.

Зважаючи на кількість квартир в будинку -206, то при мінімальній кількості людей у таких в квартирах (1 людина на квартиру) площа ділянки для будівництва такого об'єкта повинна становити не менше- 2513,2м.кв. (206х12,2м.кв.)

Відтак, наявними у справі доказами беззаперечно підтверджуються обставини розміщення дев'яти поверхового житлового будинку, кількістю квартир - 206 на обумовленій земельній ділянці у 1150кв.м. (при мінімально допустимій потребі - 2513,2м.кв. землі) є порушенням вимог примітки 1 пункту 3.8 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" стосовно мінімальної розрахункової площі ділянки для такого житлового будинку (яка зокрема враховуються і при плануванні норм пожежної та іншої небезпеки).

За таких обставин, названі містобудівні умови та обмежень забудови земельної ділянки №79/16 від 18.11.2016року видано в порушення примітки 1 пункту 3.8 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" стосовно мінімальної розрахункової площі ділянки для такого житлового будинку.

Відповідно до ч. 2 ст.41 Закону "Про регулювання містобудівної документації" ( редакції на дату спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 ч. 12 ст. 41 Закону "Про регулювання містобудівної документації" ( редакції на дату винесення оскаржуваного рішення), пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного нагляду, затвердженого Постановою КМ України від 19.08.2018року №698 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду головні інспектори будівельного нагляду мають право скасовувати, зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Враховуючи викладені обставини справи та положення законодавства, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №79/16 від 18.11.2016року ( як комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва) видано з порушенням будівельних норм та стандартів.

Окрім вказаного, колегією суддів встановлено, що на час розгляду справи в суді містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №79/16 від 18.11.2016року не реалізовані.

Відтак, зібраними у справі доказами підтверджується, що оскаржуване рішення відповідача від 19.04.2017року прийнято ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законами України.

Підсумовуючи викладене, оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати прийняттям нового відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" серпня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Яскравий" у задоволенні позову до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області -відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст постанови виготовлено "28" лютого 2018 р.