Справа № 334/5969/17
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.02.2018
Справа № 334/5969/17
Провадження № 2-а/334/105/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі : головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому вказує, що 07.09.2017 року приблизно о 08 год. 11 хв., інспектор роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя лейтенант поліції ОСОБА_2 звинуватив її в порушенні п.15.9 (е) ПДР України, тобто начебто вона здійснила зупинку транспортного засобу ближче 30м. від зупинки для маршрутних транспортних засобів на бул. Шевченка, буд. 27 у м.Запоріжжя, про що було складено постанову та накладеного на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки в її діях немає складу вказаного адміністративного правопорушення, Правил дорожнього руху вона не порушувала, в зазначений день, час та місці, здійснила зупинку за 30м. від зупинки для маршрутних транспортних засобів на бул. Шевченка, буд. 27 у м.Запоріжжя. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор поліції ОСОБА_2 наданих нею доводів щодо обставин події не врахував, не перевірив, доказів не зібрав, відеозапису події їй для ознайомлення не надав і до матеріалів не долучив, процесуальні права їй не роз'яснив і не дав можливості ними скористатися. Таким чином, інспектор позбавив її можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та суттєво порушив процедуру розгляду, передбачену ст.278, 279 КУпАП.

Просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимог наполягає, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своїй неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Своїх заперечень на позов не надав, фото та відео зйомку фіксації правопорушення суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора поліції роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 від 07.09.2017 року серія ЕАА № 160444 позивач ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 07.09.2017 року приблизно о 08 год. 11 хв. керуючи автомобілем Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1 в порушення вимог п.15.9 (е) ПДР України, здійснила зупинку транспортного засобу ближче 30м. від зупинки для маршрутних транспортних засобів.

Вказана постанова була отримана особисто позивачем у день її винесення.

Позивач не погодилась із зазначеним рішенням та 13.01.2018р. звернулась до суду з даним позовом.

Незаконність винесеної відповідачем постанови про накладання адміністративного стягнення позивач обґрунтовує тим, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме зупинка транспортного засобу ближче 30м. від зупинки для маршрутних транспортних засобів. Крім того, поліцейським був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, їй не роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, і не надано можливості скористатися ними, поліцейським була порушена процедура розгляду справи, передбачена ст.279 КУпАП, інспектор обставини справи повно та об'єктивно не встановив, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки.

Так, відповідно до п.15.9 (е) ПДР зупинка забороняється ближче 30м. від зупинки для маршрутних транспортних засобів.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідност.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача інспектора поліції ОСОБА_3 від 07.09.2017 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вищевказаних вимог відповідач відзиву на позов не подав та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбаченихст.251 КУпАП, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог. Правил дорожнього руху, які передбачені диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП, саме в силу його умисних протиправних дій.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких доказів поліцейський прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_1 та наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. В постанові про накладання адміністративного стягнення посилання на такі докази також відсутнє.

Крім того, з урахуванням того, що позивач на місці зупинки також заперечував подію правопорушення та свою винуватість, в постанові поліцейського не наведені мотиви відхилення цих заперечень та відсутні будь-які обґрунтування про доведеність вини ОСОБА_1

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним.

Суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, в даному випадку в порушення вимог ст.19 Конституції України, ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винуватий позивач в його вчиненні, фактичні обставини справи не встановив, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив, доводи позивача не перевірив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідних доказів не навів, у зв`язку з чим прийняте ним рішення про накладання адміністративного стягнення є незаконним та необґрунтованим і не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим суд вважає необхідним визнати його протиправним та скасувати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 9, 245, 222, 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України,

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 160444 від 07.09.2017 року у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст. 122 ч.1 КупАП, складену поліцейським роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ісаков Д. О.