Справа № 805/3467/17-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року справа №805/3467/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Василенко Л.А., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Макіївський коксохімічний завод" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 р. у справі № 805/3467/17-а (головуючий І інстанції Голошивець І.О., повний текст виготовлений у відповідності до ст. 160 КАС України 08.12.2017 року у м. Слов'янську Донецької області) за позовом Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Публічного акціонерного товариства "Макіївський коксохімічний завод» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за списком № 1 за період з 01.06.2017 по 30.09.2017 в сумі 125932,49 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.10.2017 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Макіївський коксохімічний завод», в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (за Списком № 1), за період з 01.06.2017 року по 30.09.2017 року в сумі 125 932, 49 грн. (а.с. 3-4).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 р. у справі № 805/3467/17-а позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Макіївський коксохімічний завод" () на користь Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (р/р 74, ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 335106, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 за період з 01.06.2017 по 30.09.2017 в сумі 125932 (сто двадцять п'ять тисяч дев'ятсот тридцять дві) гривні 49 коп. (а.с. 193-195).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та вказує на те, що що у зв'язку з захопленням адміністративних будівель та виробничих приміщень ПАТ «Макіївський коксохімічний завод» було перереєстровано у м. Покровськ Донецької області.

Особи, яким було призначено, нараховано та виплачено пенсії позивачем у період з 01.06.2017 року по 30.09.2017 року не є працівниками відповідача, кошти, що призначені на оплату праці відсутні.

Крім того, судом першої інстанції не досліджено питання досягнення особами, яким виплачено пенсії, пенсійного віку, оскільки досягнення відповідного віку працівником звільняє підприємство від обов'язку по відшкодуванню витрат на виплату та доставку відповідних пенсій.

Також, апелянт зазначає, що місцем реєстрації товариства до березня 2017 року було м. Макіївка Донецької області; відповідно до сертифікату Торгово-промислової палати України від 23 вересня 2014 року № 598, засвідчено настання обставин непереборної сили з 29 серпня 2014 року для Публічного акціонерного товариства "Макіївський коксохімічний завод» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Макіївський коксохімічний завод" позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

21 лютого 2018 року до суду надійшло клопотання, в якому позивач просить провести розгляд апеляційної скарги у справі № 805/3467/17-а за відсутності представника Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Представник відповідача до суду не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи згідно ч. 2 ст. 313 КАС України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Макіївський коксохімічний завод" зареєстровано в якості юридичної особи, включене до ЄДРПОУ за номером 00191106, юридична адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, буд. 106а, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.5)

На підприємстві відповідача працювали працівники, які виконували роботу із шкідливими і важкими умовами праці, віднесену до списку № 1 виробництв, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Вказаним особам органом Пенсійного фонду України призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону №1788-ХІІ, що підтверджується розрахунками, карткою особового рахунку позивача, розпорядженнями, розрахунками стажу, довідками про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, протоколами (а.с. 47-123, 126-182).

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що витрати Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області по виплаті та доставці пільгових пенсій за Списком № 1 пенсіонерам підприємства за період з 01.06.2017 по 30.09.2017 склали 125932,49 грн. Зазначені документи отримані відповідачем, про що свідчить відмітка про отримання на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с. 7-29).

Разом з тим, заборгованість у розмірі 125932,49 грн. за період з 01.06.2017 по 30.09.2017 відповідачем на теперішній час не сплачена.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Спірним питанням цієї справи є правомірність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (за списком № 1), за період з 01.06.2017 року по 30.09.2017 року в сумі 125 932, 49 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема: працівники зайняті повний робочий день на роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт «а» статті 13 Закону), за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт «б» статті 13 Закону) та інші (пункти «в» - «з» статті 13 Закону).

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Згідно з пунктом 6 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону (1058-15) застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту "а", "б-з" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за Списком № 1 та Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Зазначений висновок підтверджено постановою Верховного Суду України від 10 жовтня 2011 року у справі № 21-62а11, постановою Верховного Суду України від 02 жовтня 2012 року у справі № 21-250а12, постановою Верховного Суду України від 11 лютого 2014 року у справі № 21-471а13.

Розрахунки органів Управління Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженими з моменту їх отримання відповідачем і обов'язковими для виконання. Таким чином, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", не надавши на них до управління заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив їх.

На теперішній час заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 125932,49 грн. відповідачем не сплачена.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Згідно п. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що з квітня 2017 року місцем знаходження відповідача є м. Покровськ, вул. Торгівельна, б. 106 А. Таким чином, посилання відповідача на сертифікат Торгово-промислової палати України від 23 вересня 2014 року № 598 є безпідставним.

Доводи апелянта стосовно того, що особам, яким було призначено, нараховано та виплачено пенсії позивачем у період з 01.06.2017 року по 30.09.2017 року та які у зв'язку зі зміною розташування підприємства звільнились, відповідач не повинен відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій, є необгрунтованими, оскільки обов'язок відповідача з відшкодування понесених ПФУ витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пункту "а" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за Списком № 1 у нього залишився.

Відсутність у відповідача грошових коштів призначених на оплату праці не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку з відшкодування понесених ПФУ витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Суд також звертає увагу на те, що в усіх розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій є дата з якої призначено пенсію працівнику та дата досягнення ним пенсійного віку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Макіївський коксохімічний завод" - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 р. у справі № 805/3467/17-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Л.А. Василенко

І.В. Геращенко