Справа № 638/11946/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 р. Справа № 638/11946/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2017 (суддя Штих Т.В., м. Харків) по справі № 638/11946/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі - відповідач), в якому просить суд скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 1435/А-14 від 31.07.2017 щодо відмови в проведенні перерахунку призначеної йому пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру, з розрахунку 90% грошового забезпечення визначеного в довідці №100/33061- від 19.06.2017, з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення, визначених у довідці №619 від 19.06.2017 р., починаючи з 01 січня 2016 року та провести відповідні виплати; стягнути з Державного бюджету України на його користь сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови ОСОБА_2, 17.04.1961 р.н, у проведенні перерахунку призначеної йому пенсії за вислугу років.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 1435/А-14 від 31.07.2017 щодо відмови в проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_2 пенсії.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру, з розрахунку 90% грошового забезпечення, визначеного в довідці №100/33061- від 19.06.2017, з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення, визначених у довідці № 619 від 19.06.2017, починаючи з 01 січня 2016 року та провести відповідні виплати.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_2, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунування доводів та вимог апеляційної скарги стверджує, що перерахунок та виплату перерахованої пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Також вказує на те, що довідка про одноразові додаткові види грошового забезпечення від 19.06.2017 № 619 не може бути підставою для перерахунку пенсії, оскільки не передбачена пунктом 7 Порядку № 3-1.

Скориставшись правом відзиву на апеляційну скаргу, представник позивача вказала, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила відмовити в задоволенні скарги.

Відповідач явку свого представника у судове засідання суду апеляційної інстанції не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особа звільнена з органів внутрішніх справ.

Учасниками справи не оспорюється, що Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області на ім'я позивача була видана довідка №100/33061- від 19.06.2017 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, згідно якої відповідно до рішення Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 за посадою командир БДПС для обслуговування доріг державного значення ГУМВС в Харківській області - командир батальйону становить 7928 гривні 94 копійок (а.с. 19).

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області була також видана довідка про одноразові додаткові види грошового забезпечення № 619 від 19.06.2017, згідно якої ОСОБА_2 за період з 01.09.2009 по 31.08.2011 були нараховані матеріальна допомога на оздоровлення до відпустки, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні (а.с. 26).

21 липня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 з урахуванням грошового забезпечення, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 на підставі наданих довідок (а.с. 20-21).

На звернення позивача Головним управлінням в Харківській області надано відповідь за вих. № 1435/А-14 від 31.07.2017, згідно якої повідомлено, що перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 з урахуванням довідки про грошове забезпечення буде проведено автоматизованим способом після надходження додаткових коштів з Державного бюджету України. Також вказано про те, що грошові виплати, встановлені наказами Міністерства внутрішніх справ України, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення до відпустки, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні не відносяться до додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, а тому для проведення перерахунку пенсії з урахуванням цих виплат не має законних підстав (а.с. 22-23).

Вважаючи протиправними таке рішення відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців. Збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 №988.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23 грудня 2015 року (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесені доповнення в ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, а саме статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Постановами Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Таким чином, враховуючи вищенаведені приписи нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що позивач, як пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на перерахунок пенсії у зв'язку із зміною розміру грошового забезпечення поліцейських, тому відповідно погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії та обгрунтованість позовних вимог в цій частині.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не заперечується право позивача на перерахунок пенсії, але обгрунтовуючи правомірність своїх дій щодо невиплати пенсії, останній стверджує про відсутність бюджетних асигнувань на виплату пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських на підставі наданої довідки.

Такі доводи апелянта колегія суддів вважає безпідставними з таких підстав.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393" (далі Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Судовим розглядом встановлено, що Ліквідаційною комісією УМВС в Харківській області на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, було надано до ГУ ПФУ в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 100/33061- від 19.06.2017, що свідчить про дотримання державним органом Порядку № 45 в частині надання довідок до органу Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

В порушення вимог вказаної статті відповідачем органом Пенсійного фонду пенсія ОСОБА_2 з наступного місяця після надходження довідки за №100/33061- від 19.06.2017, не перерахована.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії" від 16 грудня 1974 року, де Суд встановив принцип, згідно з яким обовязок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи те, що право на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком № 45, для проведення перерахунку пенсії, посилання заявника апеляційної скарги на відсутність коштів на проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги, які заявлені до ГУПФУ в Харківській області про перерахунок та виплату пенсії, та зазначає, що судом першої інстанції правильно обрано спосіб захисту порушених прав позивача шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі наданої довідки № 100/33061- від 19.06.2017, починаючи з 01.01.2016.

Разом із тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення, визначених у довідці № 619 від 19.06.2017, починаючи з 01 січня 2016 року.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" уточняється, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У свою чергу стаття 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що після 01 січня 2011 року пенсія особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб обчислюється, виходячи з сум грошового забезпечення, до якого на підставі статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними в справі матеріалами, спірні види грошового забезпечення, на підставі яких позивач вимагає здійснити перерахунок пенсії, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення до відпустки, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, були виплачені за період з 01.09.2009 по 31.08.2011, та позивач оскаржує саме відмову органів Пенсійного фонду України щодо віднесення цих спірних виплат до складу грошового забезпечення, на підставі якого здійснюється призначення пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Вказана норма кореспондує ст. 43 Закону № 2262-ХІІ в частині визначення додаткових видів грошового забезпечення, які мають враховуватися як під час призначення пенсії, так і при проведенні перерахунку пенсії.

Причому, як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015 перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій осіб, визначається виключно законами України. В свою чергу граматичний аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ дає підстави стверджувати, що слова "надбавок, доплат, підвищень" є вставленою конструкцією словосполучення "нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення", яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

З аналізу положень Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога тощо. Відтак, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

Що стосується правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 10 березня 2015 року в справі № 21-70а15 та на яку посилається позивач у відзиві на апеляційну скаргу, щодо необхідності віднесення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, то з цього приводу колегія суддів зазначає, що в указаній правовій позиції не враховане рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015, оскільки останнє прийняте після винесення постанови Верховного Суду України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права до спірних правовідносин викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 по справі № 286/2987/16а.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині.

Крім того, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на виплату пенсії без обмеження максимального розміру та в розмірі 90 % грошового забезпечення, вказаного у довідці, з таких підстав.

Так, Рішенням Конституціного Суду України у справі за №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Не заперечуючи проти того, що з часу ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення до часу внесення змін до статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виплата пенсії всім особам, які отримують таку пенсію відповідно до положень Закону № 2262-ХІІ, має здійснюватися без обмеження пенсії максимальним розміром, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія позивача після проведеного перерахунку буде перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (або встановлений статтею 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії - 10740 грн.) та внаслідок таких протиправних дій відповідача буде порушено права позивача на належний розмір пенсії.

Колегія суддів зазначає, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Колегія суддів зазначає, що станом на час розгляду справи перерахунок пенсії позивачу відповідачем не проводився, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що виплата позивачу перерахованої пенсії починаючи з 01.01.2016 буде проведена відповідачем з обмеженням її максимальним розміром, що призведе до порушення прав позивача на отримання пенсії у встановленому законодавством розмірі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія позивача після проведеного перерахунку буде перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (або встановлений статтею 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії - 10740 грн.).

З огляду фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, колегія суддів виходить з того, що заявлені позивачем вимоги про виплату пенсії без обмеження граничного розміру пенсії та в розмірі 90 % грошового забезпечення є передчасними, а від так задоволенню не підлягають.

Також колегія суддів враховує доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав неправомірним та скасував рішення ГУПФУ в Харківській області від 31.07.2017 № 1435/А-14 щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний лист від 31.07.2017 № 1435/А-14 є відповіддю за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян", а від так не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні приписів КАС України.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, які мають бути застосовані до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі наданої довідки № 100/33061- від 19.06.2017, починаючи з 01.01.2016. В іншій частині позовних вимог колегією суддів не встановлено порушень відповідачем прав позивача, які б підлягали судовому захисту.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2017 по справі № 638/11946/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку призначеної пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії за вислугу років з урахуванням грошового забезпечення, визначеного в довідці № 100/33061- від 19.06.2017, починаючи з 01.01.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, Держпром, 3, під. 2, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 340 (триста сорок) грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Постанова складена в повному обсязі 26.02.18.