Справа № 804/2132/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2018 року

Київ

справа №804/2132/16

адміністративне провадження №К/9901/10067/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідачаДанилевич Н.А.,

суддів: Бевзенка В.М., Шарапи В.М.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Міністерства юстиції України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року ( головуючий суддя - Єфанова О.В., судді: Борисенко П.О., Павловський Д.П.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року (головуючий суддя - Гімон М.М., судді - Чумак С.Ю., Юрко І.В.)

у справі № 804/2132/16

за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про визнання незаконними рішень та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1), Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2), Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - відповідач 3) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом № 39/09/15 від 04.09.2015 року в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 290/7 від 13.10.2015 року «Про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження»;

- зобов'язати Міністерство юстиції України виключити внесений до Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року, адміністративний позов задоволено.

Вказані рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що пояснення позивача щодо неможливості надати до перевірки певні документи з обґрунтуванням об'єктивних причин не є відмовою в розумінні п.4.7.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким в задоволені адміністративного позову відмовити в повному обсязі. В своїй касаційній скарзі відповідач зазначає, що під час проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражним керуючим ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перевірки, оскільки документів, зазначених в повідомленні від 10.07.2015 року № 78 про проведення позапланової невиїзної перевірки із встановленим терміном їх подання 22.07.2015 року у повному обсязі не було надано, що є відмовою у розумінні абз. 3 п. 4.7.1 розділу 14 Порядку контролю. У зв'язку з допущеним порушенням, оформленим відповідним актом, Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) прийнято рішення про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження. Також скаржник вказує на те, що судами попередніх інстанцій не було зазначено норми чинного законодавства, які були порушені Дисциплінарною комісією.

Позивач скористався своїм правом та надіслав до суду заперечення на касаційну скаргу в яких зазначив, що рішення судів попередніх інстанцій винесені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, Міністерство юстиції України ( далі -Мін'юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, та одночасно державним органом з питань банкрутства.

Пунктами 3, 10 Положення про Міністерство юстиції України зазначено, що Мін'юст здійснює державну політику з питань банкрутства у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Водночас, в силу пп. 50 п. 4 цього Положення Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); бере участь у справі про банкрутство і користується процесуальними правами та несе процесуальні обов'язки учасника у справі про банкрутство.

Проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих врегульовано положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів (далі - Порядок №1284/5).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Правила ведення діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) затверджує державний орган з питань банкрутства за погодженням з центральним органом виконавчої влади з питань архівів.

Правила організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.13 р. №447/5, (надалі - Правила) встановлюють вимоги до документування діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), організації архіву та роботи з документами в приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого (п. 1.1 р. І);

Згідно п. 1.5 р. I Правил, арбітражний керуючий при здійсненні своєї діяльності забезпечує організацію діловодства та архіву, зокрема: складення, оформлення, реєстрацію і виконання документів щодо його діяльності; формування та збереження справи боржника (банкрута) у справі про банкрутство, щодо якої він виконує повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора (далі - справа боржника); розгляд звернень фізичних та юридичних осіб з питань його діяльності у строки, визначені законодавством; складення номенклатури справ на підставі примірної номенклатури справ; формування справ відповідно до номенклатури справ; зберігання документів, пов'язаних з його діяльністю; підготовку для передавання документів у разі припинення його діяльності до відповідної архівної установи або архіву Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі за місцезнаходженням офісу арбітражного керуючого згідно із законодавством.

Пунктом 2.11 Правил вбачається, що арбітражний керуючий, який виконує повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справі про банкрутство, зобов'язаний вести справу щодо кожного боржника (банкрута), до якої долучаються документи та витяги з них або їх копії, що пов'язані з виконанням арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків згідно переліку.

Документи з часу створення (надходження) і до передачі до архіву арбітражного керуючого зберігаються за місцем їх формування (п. 3.1);

Вилучення документів з поточного діловодства та архіву арбітражного керуючого допускається лише за рішенням суду в порядку, передбаченому законом, про що складається у двох примірниках акт про вилучення документів (справ) за формою згідно з додатком 18 до цих Правил: перший примірник зберігається у відповідній справі арбітражного керуючого, а другий примірник передається відповідному державному органу, що вилучив документи. Зі справ або документів, що вилучаються, знімаються копії, які засвідчуються в установленому цими Правилами порядку (п. 3.3);

У разі вилучення документів відповідно до пункту 3.3 цієї глави та видавання справ і документів поточного діловодства арбітражного керуючого для ознайомлення та роботи обов'язково проставляються відмітки у журналі реєстрації видачі справ та документів поточного діловодства арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за формою згідно з додатком 19 до цих Правил (п. 3.4 р. IV);

Справи боржників (банкрутів) у справах про банкрутство, щодо яких арбітражний керуючий виконує повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора зберігається протягом 3-х років після винесення ухвали господарського суду про припинення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справі про банкрутство (додаток 17).

Згідно ч. 2 ст. 106 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

З матеріалів справи вбачається, що Відділом з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 10.07.2015 року № 78 щодо проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань, викладених у скарзі ОСОБА_2 від 04.03.2015 року та в листі Прокуратури м. Дніпропетровська від 28.01.2015 року № 74-314 вих.15. В повідомленні зазначено про необхідність надання до перевірки документів: копію наказу про проведення інвентаризації Боржників; копія акта інвентаризації наявності грошових коштів, цінностей Боржників; копію інвентаризаційного опису основних засобів Боржників; копію акта інвентаризації розрахунків з дебіторами та кредиторами Боржників; копію протоколу засідання інвентаризаційної комісії Боржників; копію договору на проведення оцінки майна Боржників; копію протоколу проведення конкурсу з відбору організатора аукціону Боржників; копія договору доручення на організацію продажу майна Боржників; банківські виписки з рахунків за період з червня 2012 року по травень 2013 року; інші документи з питань, порушених у листі прокуратури міста Дніпропетровська від 28.01.2015 року № 74-14 вих.15 та у заяві гр. ОСОБА_2 від 04.03.2015 року б/н. В повідомленні міститься посилання, що перевірка, зокрема, призначена на підставі постанови Прокуратури Дніпропетровської області про призначення перевірки від 20.01.2015 року щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства при порушенні проваджень у справах про банкрутство КВРЖЕП Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, КВЖРЕП Ленінському районі м. Дніпропетровська «Південне» та КЖЕП «Лівобережжя», у тому числі з питань правильності та відповідності оцінки майна, його інвентаризації, прийняття до свого відома, подальшої реалізації, відображення у бухгалтерському обліку, повноти розрахунків тощо. Термін надання документів встановлено до 22 липня 2015 року. Посилання скаржника в касаційній скарзі на той факт, що документів, зазначених в повідомленні від 10.07.2015 року № 78 про проведення позапланової невиїзної перевірки із встановленим терміном їх подання 22.07.2015 року у повному обсязі не було надано, що є відмовою у розумінні абз. 3 п. 4.7.1 розділу 14 Порядку контролю колегія суддів Верховного Суду відхиляє, враховуючи наступне.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, повідомлення про проведення позапланової перевірки від 10 липня 2014 року № 78 з відповідним запитом про надання пояснень з відповідними документами було направлено позивачу після того, як 17 травня 2013 року ним, на виконання ухвал господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 року у справі № 34/5005/4591/2012, від 21.05.2013 року у справі № 38/5005/5752/2012, від 16.05.2013 року у справі № 38/5005/6636/2012, від 16.05.2013 року у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство (том 2 а.с. 11- 24), було передано арбітражному керуючому ОСОБА_3 документи по справі про банкрутство КЖЕП «Південне» Дніпропетровської міської Ради, КВЖРЕП Ленінського району м. Дніпропетровська, КЖЕП «Лівобережжя» ДМР, ВРЖРЕП Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, що підтверджується Актами приймання-передачі печаток та штампів від 17 травня та від 22 травня 2013 року, Актами приймання-передачі засновницьких та статутних документів від 17 травня 2013 року, копії яких наявні в матеріалах справи (том 1 а.с. 69-76; 184-191).

Водночас, Правилами організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.13 р. №447/5, не передбачено обов'язку арбітражного керуючого, повноваження якого припинено, робити копію справи про банкрутство, оригінал якої передається іншому арбітражному керуючому, а також здійснювати її зберігання.

Отже, доводи скаржника про те, що Правила не містять жодних правових підстав, які-б звільняли арбітражного керуючого від обов'язку збереження справ боржника (банкрута) у разі припинення повноважень, незалежно від підстав такого припинення, є необґрунтованими, оскільки зазначені Правила не містять протилежного.

Крім того, додаток №17 Правил щодо строків зберігання справ боржників (банкрутів) стосується саме завершених провадженням справ і не може розповсюджуватися на арбітражного керуючого, який передав справу боржника до завершення процедури ліквідації іншому арбітражному керуючому.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що, оскільки згідно Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5, відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки вважаються: безпідставне ненадання або надання не в повному обсязі без обґрунтованих пояснень арбітражним керуючим у визначені органом контролю терміни документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки органу контролю (п. 4.7.1), то пояснення позивача щодо неможливості надати документи з посиланням на їх передачу іншому арбітражному керуючому 01.08.14 року не є відмовою в проведенні перевірки.

Щодо виплати моральної шкоди перед гр. ОСОБА_2, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджено, що сума заборгованості гр. ОСОБА_2 становить 500,00 грн., оскільки 4554,20 грн. на виконання судового рішення виплачено гр. ОСОБА_2 21.07.2009 року, що підтверджується видатковим ордером № 900519 від 21.07. 2009 року з відповідним підписом гр. ОСОБА_2, копія якого знаходиться в матеріалах справи (том 1 а.с. 193). Проте, сума заборгованості у розмірі 500,00 грн. моральної шкоди перед гр. ОСОБА_2 за виконавчим листом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2009 року по справі № 2-2528/09 було включено до IV черги реєстру вимог кредиторів, у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Окрім того, копію виконавчого листа № 2-2528/09 від 17.04.2009 року позивач, з обґрунтованих підстав, не мав можливості надати, оскільки оригінал даного виконавчого листа направлено до господарського суду, так як останній є документом щодо кредиторських вимог гр. ОСОБА_2 до боржника - ВАТ «Завод «Дніпропрес» та всі матеріали справи № Б15/365-08 направлені до Вищого господарського суду України для розгляду касаційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що в діях позивача відсутній склад дисциплінарного порушення в розумінні п. 4.7.1 Порядку 1284/5, а тому підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення відсутні.

Доводи касаційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої та апеляційної інстанцій.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія судів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючисьстаттями 343, 350, 356 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа