Справа № 640/127/18
Суддя: Муратова С. О.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 640/127/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Муратової С.О.,

за участю секретаря - Недосєкіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративну справу за скаргою ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції у місті Харкові (місце знаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А) на постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 245625, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова 04.01.2018 поштою надійшла скарга ОСОБА_1, в якій позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 245625 від 24.12.2017 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на неї у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень; провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити відповідно до п. 4 ст. 247 КУпАП у зв'язку з вчиненням даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2018 вказаний адміністративний позов залишено без руху, оскільки не відповідав вимогам ст. 160 КАС України (а.с. 10); вказані недоліки позивачем усунено у встановлений строк.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2018 вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 23).

На обґрунтування скарги позивач зазначає, зокрема, що вона 24.12.2017 рухалась на транспортному засобі Mercedes Benz GLE250 д.н.з. НОМЕР_2, в місті Харкові по провулку О. Яроша, прямо не змінюючи напрямку руху, при цьому з правого боку були припарковані автомобілі. В цей час відчула удар в правий бік машини та одразу ж зупинилась через те, що швидкість руху їй це дозволяла. Як наслідок сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes Benz GLE250 д.н.з. НОМЕР_2, яким керувала вона, та автомобіля Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 Матеріал стосовно вказаної ДТП складено та перебуває на дізнанні в Управлінні патрульної поліції. Додатково окремо від матеріалів, що стосуються ДТП відносно неї було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП на підставі відсутності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. винесено командиром 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Харкові капітаном поліції Волошиним Є.Г. Вважає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення по справі відносно неї такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права, шо суттєво порушує її законні права, як громадянина України, який сумлінно та неухильно дотримується правил безпеки дорожнього руху. Під час зупинки її працівниками поліції, нею було одразу повідомлено про свою незгоду з пред'явленим адміністративним правопорушенням, заперечувала проти фактичних обставин, які не коректно були сформульовані працівниками поліції, проте не зважаючи на оспорювання нею пред'явленого порушення Правил дорожнього руху працівниками поліції в порушення положення ч. 1, ч. 2 ст. 258 КУпАП було неправомірно винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності без складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Під час винесення оскаржуваної постанови працівниками поліції не було дотримано порядок притягнення осіб до административної відповідальності, тобто вони діяли не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, що призвело до обмеження її процесуальних прав та законних інтересів. Зазначає, що якщо адміністративна справа і розглядалась, то це відбувалось в патрульному автомобілі поліції без її присутності, де і була складена незаконна постанова, їй тільки запропонували поставити підпис про отримання нею копії постанови без ознайомлення з її правами. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що її не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи відносно неї ПРО притягнення до адміністративної відповідальності, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився в порушення принципу гласності не відкрито, їй не було роз'яснено працівниками поліції її прав та обов'язків, передбачених ст. 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю відповідної відмітки у протоколі, також її було позбавлено процесуальної можливості витребувати необхідні додаткові матеріали для всебічного повного та неупередженого розгляду цієї справи, заявити клопотання, надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, звернутися за кваліфікованою юридичною допомогою. Наведені обставини підтверджують процесуальну доцільність та необхідність з боку працівників поліції у складанні спочатку протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на положення статті 256 КУпАП та вже після дотримання процедурних питань спрямованих на недопущення порушення будь-яких прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та надання їй можливості скористатися в повній мірі своїми процесуальними правами перейти до вирішення питання щодо можливості винесення постанови за результатами розгляду матеріалів. З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що її було позбавлено процесуальної можливості здійснити своєчасний та кваліфікований юридичний захист своїх прав та законних інтересів, враховуючи обмеження гарантованих Конституцією та законами України прав та свобод, з огляду на те, що відносно неї протокол про адміністративне правопорушення не складався, справа належним чином розглянута не була, вважає оскаржувану постанову такою, що була винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 25, 26, 27, 30), до канцелярії суду 27.02.2018 надійшло клопотання від ОСОБА_1, в якому вона просить розглядати адміністративну справу за її відсутності (а.с. 32).

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 31), заперечень до суду не надав.

Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257 КАС України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно наданих даних встановлено, що постановою командира роти №1 батальйону № 1 УПП у м. Харкові капітана поліції Волошина Є.Г. від 24.12.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 245625, на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 2).

У постанові зазначено, що 24.12.2017 о 11.45 год., за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_1 стала учасником дорожньо-транспортної пригоди та не мала при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1.ґ Правил дорожного руху України, тобто відсутність у водія поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7).

Згідно з ч.1, абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене, положення ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 04.01.2018 не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач, надавши суду докази в обґрунтування своїх доводів, вважає, що розгляд справи на місці, без підготовки порушує його права, передбачені ст.268 КУпАП

Судом встановлено, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Також, суд звертає увагу на наступне.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 КУпАП). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 КУпАП). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 КУпАП). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Суд наголошує, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення не складався, що ним не оскаржено в судовому засіданні, а відразу була винесена постанова, хоча позивач не погоджувався з допущеним правопорушенням.

Таким чином, суд вважає, що інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 245625 від 24.12.2017, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства щодо неможливості скороченого розгляду справ вказаної категорії, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, а тому суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити, постанову командира роти № 1 батальйону № 1 УПП у м. Харкові капітана поліції Волошина Є.Г. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАА № 245625 від 24.12.2017 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 286, 295, 382 КАС України, суд, -

Вирішив:

Скаргу ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) - задовольнити.

Скасувати постанову командира роти № 1 батальйону № 1 УПП у м. Харкові капітана поліції Волошина Євгенія Геннадійовича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАА № 245625 від 24.12.2017 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАА № 245625 від 24.12.2017 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя -