Справа № 812/2095/17
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

28 лютого 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/2095/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю « Соколівські надра» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 30.11.2017 № 343038/34086384 щодо відмови у реєстрації податкової накладної від 07.11.2017 № 14 та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Соколівські надра» (далі позивач, ТОВ «Соколівські надра») до Державної фіскальної служби України (далі відповідач, ДФС), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН про відмову в такій реєстрації від 30.11.2017 № 343038/34086384;

- зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 07.11.2017 № 14.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі. 31.01.2018 надав заяву про відмову від позову, в звязку з тим, що на даний час відповідач здійснив реєстрацію податкової накладної від 07.11.2017 № 14. Просив суд провадження у справі закрити з підстав задоволення відповідачем позову до винесення судом відповідного рішення, присудити всі понесені позивачем витрати з відповідача, надмірно сплачений судовий збір повернути позивачу шляхом винесення відповідної ухвали.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи, що клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі учасники справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд дійшов такого.

На підтвердження обставин реєстрації податкової накладної від 07.11.2017 № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем надано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.01.2018 (арк. спр. 56).

При вирішенні питання про прийняття відмови від позову суд враховує, що відповідно до частини третьої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Згідно з частиною першою статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд відповідно до частини другої статті 189 КАС України розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Зважаючи на те, що позивач відмовляється від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви і обставини реєстрації податкової накладної від 07.11.2017 № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних підтверджені витягом з Єдиного реєстру податкових накладних, суд дійшов висновку, що відмова позивача від позову не суперечить закону та не порушує нічиїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно, суд приймає відмову позивача від позову.

Відповідно до частини третьої статті 189 КАС України про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Про закриття провадження у справі суд згідно з частиною другою статті 238 КАС України постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону № 3674-VI).

Системний аналіз частини першої статті 5 та частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою (аналогічну правову позицію щодо сплати судового збору висловлено у постанові Верховного Суду України від 14 березня 2017 року у справі № П/800/559/16 за позовом ОСОБА_5 до Вищої ради юстиції, Верховної Ради України про визнання незаконним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, реєстраційний № рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 65680258).

Станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру юридична особа має сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Оскільки у даній справі позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви і подав заяву про присудження понесених у справі витрат із відповідача, відповідно до приписів частини першої статті 140 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову немайнового характеру у розмірі 1600,00 грн.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач при зверненні до адміністративного суду з позовом немайнового характеру сплатив судовий збір у сумі 3400,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 22 грудня 2017 року № 830 (арк. спр. 2).

Таким чином, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі більшому, ніж встановлено законом, на 1800,00 грн.

За приписами пункту 1 частини першої та частини другої статті 7 Закону 3674-VI в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, переплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Позивачем заявлено клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За таких обставин суд вважає за необхідне повернути позивачу суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 1800,00 грн.

Керуючись статтями 9, 47, 140, 189, 238, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача від позову.

Закрити провадження у справі 812/2095/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Соколівські надра» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 30.11.2017 № 343038/34086384 щодо відмови у реєстрації податкової накладної від 07.11.2017 № 14 та зобовязання вчинити певні дії.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Соколівські надра» (ідентифікаційний код 34086384, місцезнаходження: 934004, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 37а) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот грн 00 коп.).

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Соколівські надра» (ідентифікаційний код 34086384, місцезнаходження: 934004, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 37а), надлишково сплачену за платіжним дорученням від 22.12.2017 № 830 на рахунок № 4080, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, код банку 804013, призначення платежу: *;101; 34086384 за позовом ТОВ «Соколівські надра», Луганський окружний адміністративний суд, при зверненні до Луганського окружного адміністративного суду з позовом суму судового збору у розмірі 1800,00 грн (одна тисяча вісімсот грн 00 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_1