Справа № 815/6238/17
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6238/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Цховребової М.Г.

при секретарі судового засідання - Деркач А.А.

за участю:

представника позивача - Стеблинської О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними та скасування повідомлень, -

встановив:

4 грудня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» від 28 листопада 2017 року до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними та скасування повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: № 41 - за квітень 2017 року на загальну суму 3820,55 грн.; № 51 - за травень 2017 року на загальну суму 688,21 грн.; № 52 - за травень 2017 року на загальну суму 3008,52 грн.; № 62 - за травень 2017 року на загальну суму 4133,36 грн.; № 80 - за липень 2017 року на загальну суму 2742,82 грн.

Ухвалами суду від 6 грудня 2017 року: відкрито провадження в адміністративній справі; розпочато підготовку справи до судового розгляду; запропоновано відповідачу подати у 10-денний строк з дня одержання ухвали та копій документів письмові заперечення проти позову, та докази, які у нього є, або заяву про визнання позову; зобов'язано відповідача надати у той самий строк у разі заперечення проти позову всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийняті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов; витребувано певні докази у справі; закінчено підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 20 грудня 2017 року.

Ухвалами суду від: 20.12.2017 року - вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження; 09.01.2018 року - призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 25.01.2018 року представник позивача підтримала адміністративний позов, просила суд задовольнити його в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та у письмових поясненнях по справі (т.1 а.с.5-12, 200-203, 225-230), а саме:

- позивач є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів», яке в свою чергу було створене шляхом реорганізації Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів». На момент ліквідації Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» (30.07.1996 року), не було обов'язку щодо фінансування різниці сум пенсій, а тому, враховуючи положення пункту 4 Порядку фінансування різниці сум пенсій, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ - VI рівнів акредитації, до Відкритого акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» не перейшли обов'язки Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів», зокрема обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, оскільки на момент ліквідації такого обов'язку у ліквідованого підприємства не існувало. Так як позивач є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів», у якого не було обов'язку щодо фінансування різниці між сумою пенсії, то і у позивача теж не має цього обов'язку;

- позивач не є науковою установою, організацією, підприємством вищим навчальним закладом, не проходив відповідну атестацію згідно з вимогами Закону № 848-VIII, тому на нього не може бути покладено обов'язок здійснювати фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник;

- з набранням чинності Закону № 848-VIII у зв'язку із втратою чинності Закону № 1977-ХІІ, статус позивача не змінився та не покладається на нього обов'язок по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів»;

- до відзиву відповідачем були додані довідки, які свідчать, що працівники, які мають право на отримання наукової пенсії працювали у державній науковій установі зі 100% фінансуванням з бюджету; здобули науковий стаж у державному бюджетному науково-дослідному інституті;

- Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» за формою було державною бюджетною установою, тому обов'язок, який до того ж виник вже після реорганізації державного підприємства, щодо сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (прийнятий 09.07.2003 року) був відсутній;

- трудові відносини працівники, які мають право на отримання наукової пенсії, виникли саме з державним бюджетним підприємством, тому у Відкритого акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» як правонаступника Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» не було обов'язку щодо сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (прийнятий 09.07.2003 року);

- на Відкрите акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» та на позивача, як правонаступників Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» не покладено обов'язок щодо сплати різниці між сумою пенсії, оскільки вони є правонаступниками прав та обов'язків Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів», які існували на дату перетворення державного підприємства, а станом на дату перетворення (на 20.05.1998 року) не існувало такого обов'язку, так як: такий обов'язок законодавчо було введено в дію лише 16 травня 2000 року, у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1646-ІІІ від 06.04.2000 року, а відповідно до частини першої статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правова акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, воли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи; таке не стосується позивача, так як для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ - VI рівнів акредитації фінансування різниці між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, тощо.

В судовому засіданні 25.01.2018 року представник відповідача не визнала позов повністю, просила суд відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов (т.1 а.с.113-115), а саме:

- правонаступником Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» стало Відкрите акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів». Відповідно до положень п. 5 Порядку утворення акціонерного товариства у процесі приватизації, випуску та розміщення акцій такого товариства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 вересня 1996 року № 1099, акціонерне товариство з моменту державної реєстрації стає правонаступником прав та обов'язків підприємства, що приватизується, відповідно до передавального акту. Відповідно до подальших реорганізаційних змін - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» (позивач) є правонаступником Відкрито акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів»;

- обов'язок відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виник у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від № 1826 від 13.12.2000 року. Потім, з 01.01.2004 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» № 1316-IV від 20.11.2003 року, потім норма права щодо обов'язку відшкодування змінювалась, проте не скасовувалась. Так відповідач вважає, що позивач неправильно трактує норму щодо дії законів у часі, тобто обов'язок відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлене ст. 24 Закону України «Про наукову та наукову-технічну діяльність» розповсюджується на позивача.

В судове засідання 08.02.2018 року представник відповідача не з'явився, належними чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. (т.1 а.с.211) В судовому засіданні оголошено перерву до 15.02.2018 року.

В судове засідання 15.02.2018 року представник відповідача повторно не з'явився, належними чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. (т.1 а.с.220)

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Також згідно положень ч. 3 ст. 205 КАС України, у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відповідача та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2017 року із супровідним листом від 18.05.2017 року № 1499/07, 28.07.2017 року із супровідним листом від 15.06.2017 року № 3123/07 та із супровідним листом від 14.07.2017 року № 4701/07, позивач отримав від відповідача повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (т.1 а.с.13-22, 108-111):

- № 41 - за квітень 2017 року на загальну суму 3820,55 грн.;

- № 51 - за травень 2017 року на загальну суму 688,21 грн.;

- № 52 - за травень 2017 року на загальну суму 3008,52 грн.;

- № 62 - за травень 2017 року на загальну суму 4133,36 грн.;

- № 80 - за липень 2017 року на загальну суму 2742,82 грн.

Згідно змісту вищезазначених супровідних листів, з якими позивачем отримано вказані повідомлення, зокрема, з 1 січня 2017 року набрали чинності положення частини шостої статті 37 Закону України № 848 «Про наукову і науково-технічну діяльність» в частині фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, і сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник. Згідно частини шостої статті 37 Закону № 848 різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, і сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, по підприємству позивача фінансується за рахунок власних коштів.

Згідно змісту отриманих позивачем повідомлень, зазначені у них суми сформовані стосовно наступних пенсіонерів (наукових працівників): ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Не погоджуючись з отриманими повідомленнями, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

В судовому засіданні представниками сторін зазначено, що ними визнаються усі фактичні обставини справи, спірність позицій сторін полягає лише у правовому регулюванні відповідних правовідносин, які виникли між сторонами.

Так, зокрема, сторонами визнано та підтверджено письмовими доказами наступні обставини (т.1 а.с.23-82, 84-85, 100-103, 118-171, т.2 а.с.12-25):

- позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення: 25.03.2005 року, та є правонаступником та повним правоприємником Відкритого акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів», юридичну особу якого припинено 25.03.2005 року;

- Відкрите акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу - у разі, коли державна реєстрація юридичної особи була проведена до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»: 08.04.1997 року, створено в результаті перетворення шляхом приватизації Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів», та відповідно до п. 5 Порядку утворення акціонерного товариства у процесі приватизації, випуску та розміщення акцій такого товариства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 вересня 1996 року № 1099, акціонерне товариство з моменту державної реєстрації стало правонаступником прав та обов'язків підприємства, що приватизується;

- усі особи, щодо яких сформовано оскаржені повідомлення відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, - отримали стаж для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у Державному підприємстві «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів»;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» та Відкрите акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» видавало відповідні довідки про підтвердження наукового стажу роботи працівникам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, як особам, які мають право на призначення пенсій у відповідності до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність»;

- на підставі цих довідок відповідачем відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність» зазначеним працівникам призначено наукові пенсії, науковий стаж вищезазначених осіб набуто у період перебування підприємства у державній власності.

Жодних заперечень щодо підстав призначення вищенаведеним працівникам наукових пенсій та щодо розрахованих в оскаржених повідомленнях по цим особам сум витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», - у позивача немає.

Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних сторонами обставин або добровільності їх визнання, тому вони не підлягають доказуванню.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - ЗУ № 1788-ХІІ), «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13 грудня 1991 № 1977-XII (далі - ЗУ № 1977-XII), «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року № 848-VIII (далі - ЗУ № 848-VIII), Порядком фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року № 1826 (далі - Порядок № 1826); Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372 (далі - Порядок № 372).

Згідно зі ст. 6 ЗУ № 1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ № 1977-XII держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Частиною 9 статті 24 ЗУ № 1977-XII (у редакції до змін, внесених згідно із Законом № 1556-VII від 01.07.2014) різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим

Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

На виконання наведеної норми зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1826 від 13 грудня 2000 року «Про затвердження Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи», яка втратила чинність 9 квітня 2004 року одночасно з набранням чинності постановою № 372, якою було затверджено Порядок.

Названі порядки визначають механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної, зокрема, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Згідно п.п. 2, 4 Порядку № 372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

У разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III-IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» ( 1977-12 ), про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення. (п. 5 Порядку № 372)

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ЗУ № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.06.2012 року у справі № 21-78а12.

Отже, доводи представника позивача про відсутність у позивача обов'язку відшкодовувати виплачені наукові пенсії через неакредитацію підприємства як наукової установи є безпідставними, оскільки науковий стаж пенсіонерів набуто на державному підприємстві (правонаступником якого є відповідач) до набрання чинності ст. 11 ЗУ № 1977-ХІІ, а тому порядок фінансування різниці в розмірі пенсії не пов'язано з проходженням атестації наукових установ недержавної форми власності.

Згідно ч. 6 ст. 37 ЗУ № 848-VIII (в редакції від 01.01.2017 року), різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для цієї категорії працівників;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року по справі № 813/1470/15 до спірних правовідносин викладені наступні висновки щодо застосування норм права, зокрема:

- у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 5 червня 2012 року у справі № 21-78а12;

- Верховний суд вважає безпідставними покликання скаржника на ухвалу Вищого адміністративного суду від 27 листопада 2014 року у справі № К/800/49058/14, якою встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Центр енергетичних інновацій" не є науковою установою в розумінні Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" з огляду на що вимоги управління Пенсійного фонду про стягнення сум витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно з Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, оскільки така позиція Касаційного суду суперечить правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у згаданій вище постанові.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що згідно змісту вказаної постанови Верховного Суду, її прийнято за аналогічних з даною адміністративною справою вищенаведених та визнаних сторонами фактичних обставин.

Виходячи із встановлених судом обставин, на підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23.01.2018 року у справі № 813/1470/15, суд дійшов наступних висновків:

- на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та доказана правомірність оскаржених позивачем повідомлень, прийняття їх на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, та відповідно до інших вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

При цьому, надані позивачем докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються вимоги, - не спростовують висновків суду про доведеність відповідачем обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та правомірності оскаржених повідомлень.

Інших доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).;

відповідно:

- правова позиція позивача зі спірних питань - є помилковою. При цьому суд звертає увагу позивача на те, що в оскаржених повідомленнях суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розраховані відповідачем відповідно до змін, внесених до ЗУ № 848-VІІІ, які набрали чинності з 01.01.2017 року. Оскаржені повідомлення розраховані відповідачем за квітень, травень та липень 2017 року. Жодних розрахунків-повідомлень за минулі періоди (до 01.01.2017 року) відповідачем позивачу не скеровано. Наведене спростовує твердження позивача, що відповідачем порушено конституційний принцип про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Також при твердженні, що відповідачем порушено вказаний конституційний принцип, має місце помилкове поєднання позивачем в одне двох різних правових обставин та правових наслідків їх існування це: 1) наявність/відсутність у підприємств, правонаступником яких є позивач, обов'язку щодо сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; 2) наявність/відсутність законодавчо визначеного механізму (порядку) фінансування (сплати) відповідних сум, який змінювався законодавцем та об'єктивно може змінюватись у подальшому;

- підстав для визнання протиправними та скасування повідомлень відповідача про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: № 41 - за квітень 2017 року на загальну суму 3820,55 грн.; № 51 - за травень 2017 року на загальну суму 688,21 грн.; № 52 - за травень 2017 року на загальну суму 3008,52 грн.; № 62 - за травень 2017 року на загальну суму 4133,36 грн.; № 80 - за липень 2017 року на загальну суму 2742,82 грн., - немає.

Керуючись ст.ст. 205, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів» (повне найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут верстатів, інструментів, приладів», місцезнаходження: 65088, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 96, ідентифікаційний код юридичної особи: 00224863) до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (повне найменування: Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 41248812) про визнання протиправними та скасування повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: № 41 - за квітень 2017 року на загальну суму 3820,55 грн.; № 51 - за травень 2017 року на загальну суму 688,21 грн.; № 52 - за травень 2017 року на загальну суму 3008,52 грн.; № 62 - за травень 2017 року на загальну суму 4133,36 грн.; № 80 - за липень 2017 року на загальну суму 2742,82 грн., - відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 20 лютого 2018 року.

Суддя М.Г. Цховребова

.