Справа № 556/1852/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Поровський В.А.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" лютого 2018 р. Справа № 556/1852/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від "10" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Поліцейського роти №5 батальйону УПП в м.Рівне ДПП капрала поліції Рибника Вячеслава Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

До Володимирецького районного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до поліцейського батальйону УПП в м. Рівне ППП Рибника В.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 10.11.2017 року позовну заяву залишено без руху.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Володимирецького районного суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги мотивує порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді по справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та правильність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, встановила наступне.

ОСОБА_5, діючи в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №674006 від 30.10.2017 року та закрити провадження по справі.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з підстав несплати судового збору за подання позову та незазначення позивачем поштової адреси за місцем служби відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 р.

Разом з цим, питання справляння судового збору, крім Закону України "Про судовий збір", регулюється іншим законодавством.

Зокрема, відповідно до ч.4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно ст.ст.3 та 5 Закону України "Про судовий збір" особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Проте, такий припис у ч. 4 ст. 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями ст. 5 Закону України "Про судовий збір", якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло осіб і коло вимог, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір на даний час не сплачується.

Така позиція, зокрема, підтримується практикою Вищого Адміністративного Суду України (справа 02 листопада 2016 року м. Київ К/800/15874/16 ), а саме, норми частини 4 статті 288 КУпАП є спеціальними нормами відносно норм Закону про судовий збір. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", який набрав чинності з 1 листопада 2011 року. Цим Законом особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється. Однак, Закон України "Про судовий збір" не містить застережень щодо того, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (пункт 1 частини третьої статті 10 Закону України "Про судовий збір"). Таким чином, відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки статтею 5 Закону України "Про судовий збір", яка не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, а й іншими законами України. Так, частиною 4 статті 288 КУпАП, норми якої є спеціальними порівняно з нормами Закону України "Про судовий збір" встановлено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Отже, норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі №306/17/16-а та від 31 січня 2017 року в справі №298/1232/15-а, який є обов'язковим у застосуванні згідно вимог ст. 244-2 КА України, розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень статей 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень.

Таким чином, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

Щодо зазначення в ухвалі від 10.11.2017 року про те, що позивач не зазначив поштову адресу за місцем служби відповідача.

У апеляційній скарзі зазначено, що постанова серії АР №674006 від 30.10.2017 року не містить відомостей про адресу поліцейського батальйону УПП в м.Рівне ППП Рибника В.О., а тому складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, саме тому позивачем і не зазначено поштову адресу за місцем служби відповідача.

Колегія суддів вважає, що вказаний довід не стосується оскаржуваної процесуальної ухвали суду першої інстанції, а лише стосується суті спору щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Крім того, недотримання вимог при виникненні спірних правовідносин одним із учасників справи не повинно слугувати прикладом для вчинення аналогічних дій позивачем при зверненні до суду, оскільки при зверненні до суду на сторону покладені не лише права, але й обов'язки, яких всі без винятку учасники справи повинні дотримуватися.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 108 КАС України, у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі. Безумовно, недотримання вимог ст. 106КАС України є підставою для залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху не лише зазначаються недоліки позовної заяви, а й визначається спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Вказівки на недоліки позовної заяви і спосіб їх усунення мають бути чіткими і зрозумілими.

Колегія суддів приходить до висновку, про те, що з вказана підстава дійсно має наслідком залишення позовної заяви без руху в порядку ст. 108 КАС України.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема незастосування до позивача п. 4 ст. 288 КУпАП, що мало наслідком залишення позову без руху з підстав несплати судового збору, а тому ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від "10" листопада 2017 р. скасувати, справу направити до Володимирецького районного суду Рівненської області як суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "27" лютого 2018 р.