Справа № 444/1566/17
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1566/17
Провадження № 2-а/444/9/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/кінцева/

23 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання бездіяльність Боянецької сільської ради протиправною та зобов»язання прийняти рішення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання бездіяльність Боянецької сільської ради протиправною та зобов»язання прийняти рішення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.05.2017 року подала заяву до Боянецької сільради з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності, для індивідуальної забудови в урочищі «Коло Велюри».

Зазначає, що до заяви додала копію з листа Боянецької сільської ради від 28.04.17 року, в якому вказано, що розробляється детальний план території в урочищі «Коло Велюри» для житлового будівництва. Вказує, що її заява повинна бути розглянута Боянецькою сільською радою в місячний термін, тобто до 20.06.2017 року, однак позивач отримала листа від 23.06.2017 року, з якого зрозуміла, що рішення по заяві від 19.05.17 року не прийнято.

Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить відмовити в позові. Додатково пояснив, що рішення по заяві позивача на час подання інформаційного запиту не приймалось, оскільки містобудівна документація не була затверджена у встановленому порядку.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши усі докази в їхній сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Конституцією України закріплено норму щодо обовязку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Згідно ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України ,громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач 19.05.2017 року подала заяву до Боянецької сільради з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності, для індивідуальної забудови в урочищі «Коло Велюри».

Виконком Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області листом № 242/02-09 від 23.06.2017 року на інформаційний запит від 17.06.2017 року повідомив, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не приймалося у звязку з тим, що містобудівна документація не затверджена у встановленому порядку.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто на законодавчому рівні чітко визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У Конституції України, а саме у ст. 13 зазначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

З наведених законодавчих норм вбачається, що Боянецька сільська рада Жовківського району Львівської області зобовязана була розглянути заяву позивача від 19.05.2017 року у місячний строк, тобто до 19.06.2017 року.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення вищевказаних вимог закону, клопотання ОСОБА_1 не було розглянуто в межах строку встановленого законом

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Боянецької сільської ради по залишенню без розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.05.2017 року.

У вимозі ОСОБА_1 про зобов»язання Боянецьку сільську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Боянецької сільської ради в урочищі «Коло Велюри» для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, в урочищі «Коло Велюри» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула