Справа № 820/6475/17
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 820/6475/17
Провадження № 2-а /638/839/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року суддя Дзержинського районного суду м. Харків Семіряд І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Національної комісії з питань інформатизації і звязку, треті особи: Державна установа Український державний центр радіочастот, Генеральний штаб Збройних Сил України, Головне управління національної поліції в Харківській області, Приватне акціонерне товариство "Київстар" про визнання незаконною бездіяльності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог (а.с. 40-41), просить визнати незаконною бездіяльність керівника апарату Національної комісії з регулювання у сфері інформації та зв'язку, що виразилася в не прийняті заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності (за ст.146 КУпАП) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 Д, в Харкові, ОСОБА_6 (АДРЕСА_1 Д, в Харкові), мешканців квартир 125, 127 цього ж будинку, і інших осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.09.2017 ним по електронній пошті в Національну комісію з питань інформатизації та зв'язку спрямовано повідомлення про адміністративне правопорушення. В порушення закону належна перевірка за його зверненням не проведена, протокол про адміністративне правопорушення не складений, винні особи до адміністративної відповідальності не притягнуті. За місцем його проживання з порушенням вимог закону використовуються радіоелектронні пристрої та радіочастотний ресурс. Можливо при цьому використовуються спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, що належать правоохоронним органам.

При цьому такі пристрою не санкціоновано підключаються до мереж інтернет доступу для споживачів. Протягом тривалого часу у нього щоденна головний і лицьова біль, біль в області серця від впливу електромагнітних полів.

13.05.2014 Працівниками ГУ «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» проведені вимірювання за місцем проживання і виявлено наявність електромагнітних полів щільністю потоку енергії 0,2-0,3 мВт / см2, що свідчить про роботу радіоелектронного пристрою на верхньому поверсі. Такі пристрої використовуються для заподіяння шкоди здоров'ю шляхом спрямованого впливу на внутрішні органи людини. Відбуваються такі дії по відношенню до багатьох мешканців будинку. У січні 2016 року в його будинку померли шість осіб, що є високим показником смертності та може свідчити про настання смерті в наслідок дії електромагнітних полів. Такі пристрої експлуатуються мешканцями верхніх поверхів будинку (в тому числі членами сім'ї ОСОБА_5 кв. 126, можливо 125,127,128- в останній квартирі проживають ОСОБА_6) або будинку по вул. Клочківській, 195 «Г». В 2015 році на своєму мобільному телефоні за допомогою програми «Open signal» виявлений сигнал базової станції (транзитної базової станції або іншого радіоелектронного пристрою, спеціального технічного засобу негласного отримання інформації) в одному з сусідніх будинків. Вона позначена як CID / LAC 39235/100985. Насправді такої станції операторів мобільного зв'язку в цьому місці і поблизу немає і не було. Найближчі базові станції знаходяться на відстані не менше ста п'ятдесяти метрів, що перевищує похибку вимірювань програми (38 метрів). Це пристрій експлуатувалося в житлових будинках. Судячи з місця розташування вона експлуатувалася в одному з чотирьох будинків 195-Д, 195-Г, 191, 191-А по вул. Клочківській. Поруч з нею виявлений його мобільний телефон, який знаходився при ньому в домі 195-Д по вул. Клочківській.

При обстеженні житлової кімнати за місцем його проживання ближче до міжповерхового перекриття, детектором радіохвиль (фіксує наявність радіохвиль в діапазоні від 0 до 6 ГГц) при мінімальній чутливості виявляється наявність радіохвиль. У комп'ютера виявляється радіосигнал на частотах150-250 МГц.

28.03.2014 за його зверненням було проведено вимірювання біля гаражів, розташованих на прибудинковій території і був виявлений радіосигнал, що свідчить про використання в відношенні нього радіоелектронного пристрою.

Згідно ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення особою, яка має право складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.146 цього кодексу, є уповноважений орган національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Відомості, що підтверджують використання приміщень для задач оперативно-розшукової діяльності та розміщення таких пристроїв, знаходяться в органах внутрішніх справ. В автоматизованих системах електрозв'язку операторів мобільного зв'язку та інтернет послуг, в їх журналах системних подій збереглися відомості про підключення таких пристроїв. Це інформація з обмеженим доступом і в отриманні її у нього є труднощі.

На думку позивача, зазначені обставини свідчать про вчинення правопорушення, передбаченого ст.146 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення правил експлуатації радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв будь-якого виду і призначення, а також користування радіочастотним ресурсом України з порушенням правил, які регулюють користування радіочастотним ресурсом України. Правопорушення триваюче і відбувається протягом багатьох років. Такі дії є порушенням п.1 ч.1 ст.6, ч.2 ст.27, 30 Закону України «Про радіочастотний ресурс», ч, 1 і ч.9 ст.2 Закону України «Про телекомунікації».

Також ОСОБА_7 зазначає, що Законом контроль за законністю використання радіочастот спеціального призначення покладено на Генеральний штаб Збройних сил України. Моє відповідне звернення від 30.11.2017г. на його адресу також проігноровано.

У смугах радіочастот загального призначення контроль за законністю використання радіочастотного ресурсу здійснює ГУ «Український державний центр радіочастот».

ДУ «Український державний центр радіочастот» також не вжив заходів щодо розгляду його звернення від 18.09.2017 за даним фактом і раніше поданими скаргами.

За інформацією технічної підтримки групи компаній під торговою маркою «Тріолан» айпі адресу на лінії інтернет підключення квартири ОСОБА_5 - № 126 ховається, що свідчить про намір приховати від ідентифікації підключається мережеве обладнання та скоєнні за допомогою нього протиправних дій. Після його скарги 17.12.2014 в ПрАТ "Київстар" це підприємство демонтувало дві базові станції по вул. Павлівській, 5, в м. Харкові (друга належала ТОВ «Астеліт»), що підтверджує несанкціонований доступ до них з протиправною метою при зазначених мною обставин. У телекомунікаційних мережах ПАТ "Київстар" і ООС «Астеліт» залишилися сліди несанкціонованого втручання в роботу приймально-передавальних пристроїв на демонтованих базових станціях.

Доведення факту порушення правил використання радіочастотним ресурсом, причетності окремих осіб до його вчинення ним надані не можуть бути, так як такі відомості є інформацією з обмеженим доступом і знаходяться в автоматизованих системах електрозв'язку операторів мобільного зв'язку та інтернет послуг ПрАТ «Київстар», ТОВ «ОСОБА_8 кабель , групи компаній під торговою маркою «Тріолан». Відомості про використання квартир для задач оперативно-розшукової діяльності можуть бути отримані в правоохоронних органах. Ця інформація може бути розсекречена за клопотанням суду відповідно до положень Зводу відомостей, що становлять державну таємницю.

20.02.2018 від голови Національної комісії з питань інформатизації і звязку ОСОБА_9 надійшли до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що до повноважень керівника апарату НКРЗІ не входить застосування заходів щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності, це не передбачено Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації та Законом України «Про державну службу» не передбачено до повноважень керівника державної служби не входить застосування заходів по притягненню осіб до адміністративної відповідальності. Таким чином, адміністративний позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, керівник апарату НКРЗІ не є належним відповідачем по справі, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Державної установи Український державний центр радіочастот ОСОБА_10 надав суду письмові пояснення щодо позову, в яких зазначив, що відповідно до ст. 16 Закону України Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» (надалі УДЦР) здійснює наступні види діяльності: присвоєння радіочастот, призначення позивних сигналів радіоелектронним засобам, видача дозволів на експлуатацію; ведення реєстру присвоєнь радіочастот; проведення радіочастотного моніторингу використання радіочастотного ресурсу України відповідно до Закону; здійснення заходів щодо забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, випромінювальних пристроїв; здійснення заходів щодо виявлення та усунення дії джерел радіозавад; підготовка висновків для прийняття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації, відповідних рішень щодо видачі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України; підготовка висновків на безпосереднє замовлення для Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо можливості та умов користування радіочастотним ресурсом України для телерадіомовлення; видача дозволів на ввезення з-за кордону радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв; інші види діяльності, повязані з користуванням радіочастотним ресурсом України і передбачені статутом УДЦР. Так, 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Північно-східної філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» зі скаргою, що на думку скаржника, за адресою його проживання, а саме: м. Харків, вул. Клочківська 195-Д, правоохоронними органами незаконно використовуються радіоелектронні пристрої, з порушенням використовується радіочастотний ресурс, та як наслідок - скоєно адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 146 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За багаточисельними зверненнями громадянина ОСОБА_1В,, фахівцями Північно-східної філії ДП УДЦР неодноразово були проведені заходи (планові та позапланові виїзні перевірки) з моніторингу використання радіочастотного ресурсу, внаслідок яких, ніяких порушень, незаконно діючих пристроїв або радіозавад які вказані в скарзі заявника, або могли спричинити шкоду для людини виявлено не було. На всі звернення позивача, фахівці Філії відреагували згідно діючого законодавства в частині моніторингу радіочастотного ресурсу та внутрішніх нормативних документів ДП УДЦР, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

19.02.2018 від тимчасово виконуючого обовязки начальника військ звязку Збройних Сил України начальника Головного управління звязку та інформаційних систем Генерального штабу Збройних Сил України генерал майор ОСОБА_8 надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що за результатами розгляду та у межах компетенції за вказаною ОСОБА_1 адресою РЕЗ на обліку в радіочастотних органах системи спеціальних користувачів радіочастотного ресурсу України не значиться та відповідно спеціальними користувачами не використовується, тому порушене питання знаходиться поза межами їх компетенції, про що позивача листом від 24.01.2018 № 308/7/1 було проінформовано.

Третя особа Головне управління національної поліції в Харківській області, через представника ОСОБА_11, також 22.02.2018 надали письмові пояснення, в яких вони вказують, що у позовній заяві ОСОБА_1, ГУНП в Харківській області є третьою особою, як вбачається з матеріалів позовної заяви, ГУНП в Харківській області ніяких протиправних дій відносно позивача не вчиняло, те, що за думкою позивача, органи внутрішніх справ використовують приміщення для задач оперативно-розшукової діяльності та розміщення таких приладів у домі, де мешкає позивач, є тільки припущенням самого позивача, оскільки не ґрунтуються на відповідних доказах. Позивачем не надано до матеріалів позовної заяви жодних доказів спричинення йому будь-якої шкоди внаслідок роботи правоохоронних органів ГУНП в Харківській області, просять у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Харківській області відмовити в повному обсязі.

23.02.2018 від представника третьої особи ПАТ "Київстар" ОСОБА_12 до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач заявив позов до Керівника апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 77 КАС України не довів, що вказана особа є уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення посадовою особою НКРЗІ, позивач не надав доказів, що безумовно підтверджують подію і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 146 КУпАП, взагалі обставини на які посилається позивач не підтвердженні доказами, а тому у задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивач 18.09.2017 по електронній пошті на адресу Національної комісії з питань інформатизації і звязку направив повідомлення про адміністративне правопорушення.

На думку позивача, в порушення закону належна перевірка за його зверненням не проведена, протокол про адміністративне правопорушення не складений, винні особи до адміністративної відповідальності не притягнуті.

Відповідно до пункту 8 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1067 (далі - Положення), НКРЗІ складається із Комісії як колегіального органу та апарату.

Відповідно до пункту 11 Положення організаційно-технічну та іншу роботу щодо забезпечення діяльності НКРЗІ здійснює її апарат відповідно до цього Положення. Апарат очолює керівник, який призначається на посаду та звільняється з посади Головою НКРЗІ.

Згідно абзацу четвертого підпункту 2.3.1 пункту 2.3 розділу 2 Регламенту НКРЗІ, затвердженого рішенням НКРЗІ від 21.10.2014 № 720, керівник апарату здійснює повноваження відповідно до Закону України «Про державну службу» та інших законів України.

Крім того, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну службу» визначено повноваження керівника державної служби, до повноважень керівника державної служби не входить застосування заходів по притягненню осіб до адміністративної відповідальності, зокрема за статтею 146 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції з оформлення в Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації, матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, від 26.12.2017 № 670 (далі - Інструкція № 670) ця Інструкція, розроблена відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначає порядок складання уповноваженими на те посадовими особами НКРЗІ протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 144-148-5, 164 (у частині, що стосується порушення порядку провадження господарської діяльності в галузі зв'язку), 188-7 КУпАП, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, повязані з порушеннями законодавства про телекомунікації, поштовий зв'язок та радіочастотний ресурс України (статті 144, 145, 147, 148-1-148-5 і 188-7КУпАП), і подання органам, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення, протоколів та матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 146, 148, 164 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 670 протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 144-148-5, 164 (у частині, що стосується порушення порядку провадження господарської діяльності в галузі зв'язку), 188-7 КУпАП, складаються уповноваженими на те посадовими особами НКРЗІ.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Всупереч зазначеному вище, позивач не надає жодних доказів на підтвердження того, чи є Керівник апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, уповноваженою посадовою особою на складання протоколу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 251 КПАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 КПАП передбачає адміністративну відповідальність за наступні порушення:

- порушення правил реалізації, експлуатації радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв будь-якого виду і призначення;

- користування радіочастотним ресурсом України без належного дозволу чи ліцензії або з порушенням правил, які регулюють користування радіочастотним ресурсом України.

Тобто, відповідач має право розпочати провадження в справі про адміністративне правопорушення виключно у випадку наявності доказів, що безумовно підтверджують подію і склад адміністративного правопорушення.

Однак, позивач не надав будь яких доказів вчинення певними особами, зокрема ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_6, іншими особами, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КПАП. Зокрема, у позовній заяві Позивач вказує на ряд припущень щодо подій, які на його думку мали місце у 2014 - 2015 роках. Вказані припущення доказами не підтверджуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч вказаним положенням КАС України, позивач не зазначає ані конкретних обставин, щодо вчинення порушень певних вимог Закону України «Про радіочастотний ресурс України», Закону України «Про телекомунікації», ані надає доказів на підтвердження таких обставин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 2, 139,229, 245, 262, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до керівника апарату Національної комісії з питань інформатизації і звязку, треті особи: Державна установа Український державний центр радіочастот, Генеральний штаб Збройних Сил України, Головне управління національної поліції в Харківській області, Приватне акціонерне товариство "Київстар" про визнання незаконною бездіяльності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Семіряд І.В.