Справа № 2-а-1162-10-1012
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа №2-a-l 162 / 2010р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2010р. суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А. розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання відповідача перерахувати їй основну пенсію по інвалідності відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить 8-й мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоровю,відповідно до ст.. 50 Закону,в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком.

Позивачка посилається на те, що вона є інвалідами 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС проживає на території гарантованого добровільного відселення та отримує пільгову пенсію по інвалідності.

Відповідно до ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй, як інваліду 2 групи, щодо якої встановлено причинний звязок з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсія повинна бути призначена в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та як додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров»ю - в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідач виплачував їй пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивачка просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення їй пенсії в розмірах,,що не відповідають вимогам ч.4 ст.. 54, ст.. 50 Закону України від 28.02. 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати відповідача провести перерахунок її пенсії на рівні,не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоровю, відповідно до ст..50 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які - постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне, пенсійне страхування» та стягнути з Управляння Пенсійного фонду України в Іванківської районі на її користь недоплачену суму державної пенси, з подальшою виплатою згідно закону,починаючи з 01І06. 2007 року.

В судове засідання позивачка не зявилася.

Подала заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 - є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії(посвідчення Серії А№ 072057), інвалідом 2 групи, захворювання звязано з ЛНА на ЧАЕС, що підтверджено відповідною довідкою №154224 та одержує пенсію згідно Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та додаткову пенсію за шкоду,завдану здоровю по інвалідності 2 групи в УПФ.

Отже, вимоги позивачки щодо визнання дій неправомірними та перерахунку її основної пенсії є неправомірними,так як позивачка не одержувала пенсії по інвалідності,згідно ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи».

Проте,розмір її додаткової пенсії не відповідає вимогам ст.. 50 Закону.

Отже, додаткова пенсія позивачки призначена та виплачувалася їй в розмірі, що не відповідає вимогам .ст.ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України „ Про,загальнообов'язкове державне пенсійне страхування іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України , Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

Пенсія позивачці нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду.

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення, порядку застосування Закону, і аж н^як не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і

соціальними захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п. 1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені » Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст.ст.50, 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими з геконами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава ~ повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Перерахунку пенсія позивачки відповідно до ст..50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягав з 28 квітня 2010р., оскільки позивачка звернулася з позовом до суду 28.10.2010р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлено шестимісячний строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст.99,100,122,158-163 КАС України, ст.. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити .

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо .. призначення пенсії ОСОБА_2 в розмірі, який не відповідає вимогам ст.. у50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,- неправомірними.

Зобовязати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоровю, в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи «, починаючи з 28 квітня 2010 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляцій скарга до Адміністративного апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд.

Суддя