Справа № 826/10961/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 лютого 2018 року № 826/10961/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Логістичний склад №1»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістичний склад №1» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 13.05.2016 року, в редакції податкового повідомлення-рішення №, № та № від 21 червня 2017 року.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки ухвалені на підставі висновків, які не відповідають вимогам податкового законодавства та фактичним показникам податкового обліку Позивача.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив посилаючись на письмові заперечення проти позову.

У зв'язку з наведеним, суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2017 року ТОВ «Логістичний склад №1» отримало складений ГУ ДФС у м. Києві Акт від 29.05.2017 року за №199/26-15-14-02-04/35912697 «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю (код 35912697) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року».

Відповідно до Акту перевірки встановлено порушення ведення податкового обліку: 1. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1, ст. 135, п. 137.10 ст. 137, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді в загальній сумі 116577,0 грн. в т.ч. по періодах: за 2014 рік в сумі 116577,0 гривень та завищено залишок від'ємного значення об'єкта оподаткування в загальній сумі 1795986,0 грн. в т.ч. по періодам: 2016 рік - 1795986,0 гривень, та п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 293493,0 грн. в т.ч. по періодам: серпень 2014-54280,0 грн.; вересень 2014-75249,0 грн.; серпень 2016 - 136552,0 грн.; вересень 2016 - 27412,0 грн.

На підставі Акту перевірки, відповідачем внесені податкові повідомлення-рішення №, № та № від 21 червня 2017 року, з якими позивач не погоджується, вважає їх необґрунтованими, звернувся із позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Тоніс ЛТД» (Виконавець) та ТОВ «Логістичний Склад №1» (Замовник) було укладено наступні договори:

1) договір на виготовлення поліграфічної продукції від 03.11.2014 №2/11-14, відповідно JO умов якого, ТОВ «Логістичний склад № 1» (Замовник) доручає, а ТОВ «Тоніс ЛТД» Виконавець) зобов'язується виготовити поліграфічну продукцію (рекламні листівки).

Виконавець зобов'язується виконати роботу, обумовлену договором, своїми матеріалами та своїми засобами. У випадку залучення матеріалів та засобів третьої сторони, за доброякісність наданих матеріалів відповідає Виконавець. За домовленістю Сторін, макет для заготовлення поліграфічної продукції Замовник передає виконавцю шляхом передачі по електронній пошті.

Загальна сума договору вказана в Додатках, які є невід'ємною частиною договору. Форма оплати: перерахунок грошових засобів у Національній валюті гривні на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 90 днів з моменту підписання актів виконаних робіт (можлива передоплата), або шляхом видачі простого векселя.

Відповідно до Додатку №1 до договору на виготовлення поліграфічної продукції від 11.2014 №2/11-14. (узгодження видів, кількості та вартості виготовлення поліграфічної продукції): найменування поліграфічної продукції - рекламні листівки, в кількості 36000 штук.

Загальна вартість виготовлених листівок складає 311 040,00 грн. в т.ч. ПДВ. Відповідно до Додатку №2 до договору на виготовлення поліграфічної продукції від 03.11.2014 №2/11-14, (узгодження видів, кількості та вартості виготовлення поліграфічної продукції): найменування поліграфічної продукції - рекламні листівки, в кількості 37000 штук.

Загальна вартість виготовлених листівок складає 319 680,00 грн. в т.ч. ПДВ. Відповідно до Додатку №3 до договору на виготовлення поліграфічної продукції від .11.2014 №2/11-14, (узгодження видів, кількості та вартості виготовлення поліграфічної продукції): найменування поліграфічної продукції - рекламні листівки, в кількості 33000 штук.

Загальна вартість виготовлених листівок складає 285 120.00 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до Додатку №4 до договору на виготовлення поліграфічної продукції від 03.11.2014 №2/11-14, (узгодження видів, кількості та вартості виготовлення поліграфічної продукції): найменування поліграфічної продукції - рекламні листівки, в кількості 34000 штук.

Загальна вартість виготовлених листівок складає 293 760,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до Додатку №5 до договору на виготовлення поліграфічної продукції від 03.11.2014 №2/11-14, (узгодження видів, кількості та вартості виготовлення поліграфічної продукції): найменування поліграфічної продукції - рекламні листівки, в кількості 28000 штук.

Загальна вартість виготовлених листівок складає 241 920,00 грн. в т.ч. ПДВ.

2) договір на розповсюдження поліграфічної продукції від 03.11.2014 №3/11-14, відповідно до умов якого, ТОВ «Логістичний склад № 1» (Замовник) доручає, а ТОВ «Тоніс ЛТД» (Виконавець) зобов'язується розповсюдити поліграфічну продукцію на станціях метро міста Києва.

Виконавець зобов'язується виконати роботу, обумовлену договором, своїми засобами. У випадку залучення засобів третьої сторони, за доброякісність наданих послуг відповідає Виконавець, Загальна сума договору вказана в Додатках, які є невід'ємною частиною договору.

Форма оплати: перерахунок грошових засобів у Національній валюті гривні на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 90 днів з моменту підписання актів наданих слуг (можлива передоплата), або шляхом видачі простого векселя.

Відповідно до Додатку №1 до Договору на розповсюдження поліграфічної продукції від рід 03.11.2014 №3/11-14, (узгодження видів, кількості, місця розповсюдження та вартості розповсюдження поліграфії) - розповсюдженню підлягає рекламна листівка в кількості 36000 штук.

Місце розповсюдження рекламних листівок на станціях метро міста Києва Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, Героїв Дніпра. Мінська Оболонь, Петрівка, Святошино, Академістечко, Університет, Лівобережна). Загальна вартість розповсюдження листівок складає 216 000 грн. (з ПДВ).

Відповідно до Додатку №2 до Договору на розповсюдження поліграфічної продукції від 03.11.2014 №3/11-14, (узгодження видів, кількості, місця розповсюдження та вартості розповсюдження поліграфії) - розповсюдженню підлягає рекламна листівка в кількості 37000 штук.

Місце розповсюдження рекламних листівок на станціях метро міста Києва Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, Героїв Дніпра. Мінська Оболонь, Петрівка, Святошино, Академістечко, Університет, Лівобережна). Загальна вартість розповсюдження листівок складає 222 000 грн. (з ПДВ).

Відповідно до Додатку №3 до Договору на розповсюдження поліграфічної продукції від 03.11.2014 №3/11-14, (узгодження видів, кількості, місця розповсюдження та вартості розповсюдження поліграфії) - розповсюдженню підлягає рекламна листівка в кількості 33000 штук.

Місце розповсюдження рекламних листівок на станціях метро міста Києва Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, Героїв Дніпра. Мінська Оболонь, Петрівка, Святошино, Академістечко, Університет, Лівобережна). Загальна вартість розповсюдження листівок складає 198 000 грн. (з ПДВ).

Відповідно до Додатку №4 до Договору на розповсюдження поліграфічної продукції від їй 03.11.2014 №3/11-14, (узгодження видів, кількості, місця розповсюдження та вартості розповсюдження поліграфії) - розповсюдженню підлягає рекламна листівка в кількості 34000 штук.

Місце розповсюдження рекламних листівок на станціях метро міста Києва (Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, Героїв Дніпра. Мінська Оболонь, Петрівка. Святошино, Академістечко, Університет, Лівобережна). Загальна вартість розповсюдження листівок складає 204 000 грн. (з ПДВ).

Відповідно до Додатку №5 до Договору на розповсюдження поліграфічної продукції від 03.11.2014 №3/11-14, (узгодження видів, кількості, місця розповсюдження та вартості розповсюдження поліграфії) - розповсюдженню підлягає рекламна листівка в кількості 34000 штук.

Місце розповсюдження рекламних листівок на станціях метро міста Києва і Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця. Героїв Дніпра. Мінська Оболонь, Петрівка, Святошино, Академістечко, Університет, Лівобережна). Загальна вартість розповсюдження листівок складає 204 000 грн. (з ПДВ).

3) договір про надання клінінгових послуг від 03.10.2014 №4/11-14, відповідно до умов якого, ТОВ «Логістичний склад № 1» (Замовник) в порядку та на умовах, визначених ним договором, дає завдання ТОВ «Тоніс ЛТД» (Виконавцю) на проведення клінінгових робіт по об'єктам, обумовленим в Додатку до даного договору.

Виконавець зобов'язується виконати вказані роботи якісно та у вказаний строк. З періодичністю, обумовленою В Додатку до даного Договору, Виконавець зобов'язується закінчити виконання робіт та надати Замовнику для підписання Акт здачі-приймання виконаних робіт, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити належним чином виконану роботу, і в результаті відсутності допущених в роботі чи інших недоліків, підписати Акт здачі-приймання виконаних робіт в 3-х денний строк з дня подачі виконавцем вказаного документу.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання клінінгових послуг від 03.11.2014 №4/11-14: (ТОВ «Тоніс ЛТД» (Виконавець) в листопаді 2014 року зобов'язаний виконати наступні роботи за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська 35-А. Найменування робіт: прибирання тротуарів вручну; прибирання снігу в ручну.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору про надання клінінгових послуг від 03.11.2014 року №4/11-14: (ТОВ «Тоніс ЛТД» (Виконавець) в листопаді 2014 року зобов'язаний виконати наступні роботи за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська 35-А. Найменування робіт: прибирання тротуарів вручну.

Відповідно до Додатку № 3 до Договору про надання клінінгових послуг від 03.11.2014 року №4/11-14: (ТОВ «Тоніс ЛТД» (Виконавець) в січні 2014 року зобов'язаний виконати наступні роботи за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська 35-А. Найменування робіт: прибирання тротуарів вручну, миття підлога на складі;

Відповідно до Додатку № 4 до Договору про надання клінінгових послуг від 03.11.2014 року №4/11-14: (ТОВ «Тоніс ЛТД» (Виконавець) в січні 2014 року зобов'язаний виконати наступні роботи за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська 35-А. Найменування робіт: прибирання тротуарів вручну, прибирання на складі;

Договір складено та підписано в м. Київ.

На виконання умов договору ТОВ «Логістичний склад № 1» було отримано від ТОВ «Тоніс ЛТД» та підписано наступні акти приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг), податкові накладні та видаткові накладні, що не заперечується відповідачем.

Підставою для висновків про виявлені порушення (сумнівність у реальності) по даним взаємовідносинам стало те, що до перевірки не надано доказів реального розповсюдження поліграфічної продукції на станціях метро міста Києва, а саме - носії інформації зібраної в ході надання рекламних послуг.

Суд погоджується з доводами позивача носії інформації зібраної в ході надання рекламних послуг, не передбачено ані умовами договору, ані чинним законодавством.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За правилами ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

З огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі.

Отже, виконання в повному обсязі умов вказаних договорів позивачем та контрагентам підтверджується первинними документами.

Що стосується порушень ТОВ «Логістичний склад №1» 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1, ст. 135, п. 137.10 ст. 137, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 та п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у ПК України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.

Судом досліджено податкові накладні, виписані контрагентами, на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит у перевіряємий період, внаслідок чого судом встановлено, що зазначені документи містять усі необхідні підписи уповноважених осіб, скріплені відповідною печаткою та відповідають формі, затвердженій наказом Державної податкової адміністрації України № 969 від 21 грудня 2010 року.

Відповідно до змісту п.п. 201.4. та 201.8 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з п. 184.1 ст. 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Відповідно до п. 2 Порядку заповнення податкової накладної податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Судом встановлено, а відповідачем не заперечується, що на час виписки податкових накладних контрагенти були зареєстрованими платником податку на додану вартість та мали свідоцтво платників такого податку.

Отже, сума податку на додану вартість, віднесена ТОВ «Логістичний склад №1» до податкового кредиту на підставі господарських операцій з контрагентам підтверджується податковими накладними, оформленими відповідно до вимог ст. 201 ПК України та Порядку заповнення податкової накладної.

Підпунктом 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Так, в матеріалах справи наявні, податкові накладні, видаткові накладні, виписані на адресу ТОВ «Логістичний склад №1».

Судом було встановлено, що перелічені вище документи оформлені відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, у позивача наявна необхідна документація, яка дає підстави для включення витрат до складу валових за відповідний період, що виникли у зв'язку з оплатою за товари контрагента на виконання зобов'язань по укладених договорах.

За наведених норм та обставин суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем сум податкового кредиту та валових витрат, що виникли за господарськими операціями з контрагентам.

Таким чином, судом встановлено, що податковим органом не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Що стосується Ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року у справі №11-сс/796/178/2016 в рамках досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133, суд вважає, що зазначений доказ є свідченням порушення керівником та засновником контрагента позивача вимог законодавства України, проте не є доказом відсутності господарської діяльності у позивача за договором, що укладений між контрагентам та ТОВ «Логістичний склад №1».

Крім того, у зазначеному вироку відсутні будь-які посилання про безтоварність господарських операцій за договорами, що укладався позивачем з ТОВ «Тоніс ЛТД» (код 39399236), а отже до уваги не приймається.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичний склад №1» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення №, № та № від 21 червня 2017 року.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичний склад №1» () понесені ними витрати по сплаті судового збору у розмірі 36 166,38 (тридцять шість тисяч сто шістдесят шість гривень 38 коп.) за рахунок асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.В. Смолій