Справа № 805/2752/15-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2018 року

Київ

справа №805/2752/15-а

адміністративне провадження №К/9901/1435/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Суддя-доповідач - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Державної виконавчої служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року (суддя Аляб'єв І.Г.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року (головуючий суддя Ястребова Л.В., судді Ляшенко Д.В., Компанієць І.Д.), -

в с т а н о в и в :

10 липня 2015 року ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної виконавчої служби України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо непризначення ОСОБА_3 на посаду начальника відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області (далі - Відділ ДВС); зобов'язати відповідача винести відповідний наказ про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника Відділу ДВС; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 27647 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного від 13 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року, позов задоволено частково. Визнана неправомірною бездіяльність Державної виконавчої служби України в особі її голови щодо непризначення ОСОБА_3 на посаду начальника відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача є обґрунтованими та доведеними, але у зв'язку з ліквідацією посади, на яку претендує позивач, та у зв'язку зі зміною суб'єкта, який здійснює призначення на аналогічну посаду у задоволенні вимог про зобов'язання ДВС видати наказ про призначення позивача на посаду начальника відділу ДВС слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 327 КАС України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, КАС України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), передбачено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04 січня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_3 надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, яка ухвалою судді-доповідача від 29 січня 2018 року прийнята до провадження та 23 лютого 2018 року призначена до попереднього розгляду у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.

У своїй касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що правовідносини, пов'язані з призначенням позивача на посаду, виникли до набрання чинності змін до Закону України «Про державну виконавчу службу України». На час розгляду справи в суді першої інстанції Державна виконавча служба ще не була ліквідована, а знаходилась на стадії припинення.

Крім того, про те, що на час розгляду справи такої посади, як начальник відділу ДВС районного управління юстиції не існує, позивач дізнався із судового рішення суду першої інстанції, на підставі заперечень відповідача.

Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Заперечення відповідача вмотивовані, крім іншого, тим, що терміну та обов'язку щодо повідомлення кандидата на заміщення вакантної посади про прийняте керівником рішення не визначено.

Касаційна скарга має бути залишена без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 09 вересня 2013 року працював державним виконавцем у Відділі ДВС Першотравневого РУЮ, згідно до наказу № 645/6 від 07 травня 2014 року з 28 квітня 2014 року позивач виконуючий обов'язків начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції.

22 травня 2014 року ДВС України винесено наказ 239/к про стажування ОСОБА_3 на посаді начальника Відділу ДВС.

За результатами стажування складено позитивний висновок, підписаний начальником управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Донецькій області, а також позитивний висновок щодо можливості використання стажиста на державній службі, підписаний заступником голови ДВС України.

9 липня 2014 року начальником управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Донецькій області направлено голові ДВС України подання про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника Відділу ДВС.

За результатами розгляду подання про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника Відділу ДВС рішення не приймалося.

12 листопада 2014 року позивачем було направлено лист Міністру юстиції України, голові ДВС України та начальнику управління кадрового забезпечення ДВС у м. Києві з проханням повідомити про строки призначення його на посаду начальника Відділу ДВС, відповідь на листи позивачу не надходила.

16 грудня 2014 року позивачем направлено повторний лист Міністру юстиції України про надання інформації щодо строків призначення позивача на посаду.

15 січня 2015 року листом № М-24558/14 заступник Міністра юстиції України Іванченко О. повідомила, що рішення щодо призначення ОСОБА_3 на посаду Відділу ДВС Державною виконавчою службою не приймалось.

Згідно статті 19 Закону України «Про державну службу», стажування державних службовців проводиться з метою набуття практичного досвіду, перевірки професійного рівня і ділових якостей особи, яка претендує на посаду державного службовця.

Відповідно до абзацу другого пункту 8 Положення про порядок стажування у державних органах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 грудня 1994 року № 804 (далі - Положення), державний службовець після успішного закінчення стажування може бути переведений на посаду за рішенням керівника відповідного державного органу без конкурсного відбору.

З системного аналізу вказаного Положення вбачається, що переведення державного службовця на посаду після успішного закінчення стажування може бути за рішенням керівника відповідного державного органу без конкурсного відбору, а зазначене переведення є правом керівника, а не його обов'язком.

За змістом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 1994 року № 423 «Про деякі питання застосування статей 4, 15 і 27 Закону України «Про державну службу» просування по службі державного службовця, який зарахований до кадрового резерву чи пройшов стажування, а також прийняття на роботу державного службовця, який припинив державну службу у зв'язку з відставкою, може здійснюватися за рішенням керівника відповідного державного органу без конкурсного відбору.

Підпунктом 14 пункту 10 Положення про Державну виконавчу службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 385/2011, зазначено, що Голова ДВС України призначає на посади керівників структурних підрозділів районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України за поданням керівників структурних підрозділів головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» вирішено ліквідувати Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ДВС України з 04 лютого 2015 року знаходиться в стані припинення.

Станом на момент розгляду справи судом першої інстанції, до структур та штатних розписів територіальних органів міністерства юстиції внесено зміни, зокрема, посада, на яку претендує позивач, не існує, замість неї створено нову посаду - заступник начальника управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби.

За приписами пункту 11 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23 червня 2011 року 1707/5, начальник Головного територіального управління юстиції вносить Міністру юстиції України в установленому порядку пропозиції щодо призначення на посади та звільнення з посад своїх заступників, начальників та заступників начальників районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, а також пропозиції про їх заохочення або притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, призначення на посаду заступника начальника управління юстиції - начальника відділу державної виконавчої служби здійснюється Міністром юстиції за поданням начальника Головного територіального управління юстиції.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у зв'язку з ліквідацією посади, на яку претендує позивач, та у зв'язку зі зміною суб'єкта, який здійснює призначення на аналогічну посаду, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача видати наказ щодо призначення позивача на посаду начальника Відділу ДВС.

Крім того, суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з ДВС України суми моральної шкоди, оскільки позивач не довів її наявність.

За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частиною першою статті 350 цього ж Кодексу закріплено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки суди не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, підстави для їх скасування відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а згадані судові рішення - без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

В.М. Шарапа