Справа № 591/3043/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2018 року

Київ

справа №591/3043/16-а

адміністративне провадження №К/9901/3710/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 591/3043/16-а

за позовом ОСОБА_1, Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради до Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, Сумської міської ради (далі також - СМР), за участю третіх осіб: Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича, голови комісії з ліквідації Войтенка Володимира Володимировича, про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми прийняту 05 вересня 2016 року у складі судді Шелєхової Г.В., та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду постановлену 15 листопада 2016 року у складі колегії суддів: головуючого - Дюкарєвої С.В., Жигилія С.П., Перцової Т.С.,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_1, Незалежна професійна спілка Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (далі також - позивачі) звернулися до суду з адміністративним позовом в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просили:

- визнати протиправним та скасувати з дати прийняття рішення комісії з ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оформлене протоколом № 2 від 06 травня 2016 року про звільнення з роботи в Департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради у зв'язку з його ліквідацією ОСОБА_1 з посади начальника відділу правового і кадрового забезпечення;

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» в частині, що стосується Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради;

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради від 30 березня 2016 року № 531-МР «Про затвердження положення про Департамент ресурсних платежів Сумської міської ради» в частині, що стосується Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради;

- поновити на роботі в Департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з дати звільнення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу правового та кадрового забезпечення і в цій частині звернути судове рішення до негайного виконання;

- стягнути з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 10 травня 2016 року по 21 липня 2016 року на користь ОСОБА_1 - 13534,38 гривень, і в цій частині звернути судове рішення до негайного виконання;

- стягнути з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради середній заробіток за весь час затримки розрахунку по заробітній платі, починаючи з 06 травня 2016 року по 02 червня 2016 року на користь ОСОБА_1 - 7430,64 гривень;

- встановити контроль за виконанням судового рішення у даній справі шляхом подання відповідачем - департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та Сумською міською радою звіту про виконання даного рішення в триденний строк з дати отримання тексту судового рішення місцевого суду в частині негайного виконання цього рішення щодо поновлення позивача на роботі на вищевказаній посаді та здійснення йому виплати за один місяць та в 3-денний строк з дати набрання чинності цим рішенням в частині здійснення повної виплати позивачеві за час вимушеного прогулу та виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що 27 січня 2016 року Сумською міською радою було прийнято рішення № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», яким припинено шляхом ліквідації Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, що стало підставою для звільнення з роботи працівників всього Департаменту, в тому числі ОСОБА_1 - з посади начальника відділу правового та кадрового забезпечення. Вважають вказане рішення відповідача незаконним, а, відповідно, і таким, що не може бути підставою для звільнення позивача ОСОБА_1 з займаної посади, оскільки: Сумська міська рада під час прийняття оскаржуваного рішення порушила встановлений для регуляторних актів порядок оприлюднення та прийняття. Крім того, відповідач прийняв рішення про звільнення ОСОБА_1 в період дії ухвали Сумського районного суду Сумської області від 29 квітня 2016 року про зупинення рішення СМР від 27 січня 2016 року №254-МР в частині ліквідації Департаменту та роботи комісії з цього приводу. До того ж, на їх думку, зі змісту рішення СМР від 27 січня 2016 року №254-МР та рішення №531-МР від 30 березня 2016 року «Про затвердження Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради» вбачається, що фактично відбувається реорганізація Департаменту, а не його ліквідація, у зв'язку з чим ОСОБА_1 мав право на переведення до новоутвореної установи, а не звільнення із займаної посади.

Зарічний районний суд м. Суми постановою від 5 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року, позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення комісії з ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оформлене протоколом № 2 від 6 травня 2016 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу правового та кадрового забезпечення Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Поновив ОСОБА_1 на роботі в Департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на посаді начальника відділу правового та кадрового забезпечення з 07 травня 2016 року.

Стягнув з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 22026,54 гривень.

Допустив до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в Департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на посаді начальника відділу правового та кадрового забезпечення та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 5572,98 гривень.

В іншій частині вимог відмовив у зв'язку з необґрунтованістю.

У касаційній скарзі відповідач СМР, посилаючись на те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій були винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів не відповідають обставинам справи, просив скасувати їх рішення, та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Аргументуючи вимоги касаційної скарги, відповідач зазначав, що відповідачем дотримано норм законодавства при ухваленні рішень Сумської міської ради від 27 січня 2016 року №254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» та № 735-МР від 04 травня 2016 року, а відтак, зазначені вище рішення є належною підставою для проведення ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносини Сумської міської ради. Стверджує, що вищевказані рішення не мають ознак регуляторного акту, а тому їх прийняття не потребує реалізації всіх передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» процедур. Наполягає на тому, що в даному випадку мала місце саме ліквідація, а не реорганізація департаменту містобудування та земельних відносини Сумської міської ради, однак, суди попередніх інстанцій безпідставно дійшли необґрунтованого висновку про те, що відповідачем проведено реорганізацію Департаменту. Зазначив, що ліквідація виконавчих органів міської ради та утворення нових органів є компетенцією міського голови та міської ради, які не зобов'язані обґрунтовувати здійснення ними своїх повноважень.

Також, відповідач посилаючись на статтю 49-2 Кодексу Законів про Працю України (далі - КЗпП України), статтю10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частину четверту статті 105, частину п'яту статті 111 Цивільного Кодексу України стверджує, що пропозиція міського голови про переведення позивача на іншу роботу повністю відповідала вимогам законодавства, однак позивач цю пропозицію не прийняв, тому комісією з ліквідації було прийнято рішення про його звільнення, оскільки переведення позивача на іншу роботу без його згоди є неможливим.

При цьому, враховуючи, що законом не визначено певного виду документу (наказ, розпорядження, рішення), який видається роботодавцем та є виключною підставою для звільнення, вважає, що комісія з ліквідації, будучи колегіальним органом, обґрунтовано звільнила ОСОБА_1 шляхом прийняття відповідного рішення. Крім того, вид документу, яким звільнено працівника, жодним чином не впливає на зміст правовідносин між роботодавцем та працівником і не порушує прав останнього.

Вказує, що станом на день прийняття постанови судом першої інстанції Департамент знаходився у стані припинення, та втратив раніше здійснювані повноваження, оскільки рішення, яким було затверджено Положення про Департамент, втратило чинність. Отже, поновлення позивача на роботі не дає позивачу можливості виконувати свої обов'язки як посадової особи. З огляду на викладене, з посиланням на статтю 240? КЗпП України стверджує, що поновлення позивача на посаді в Департаменті є неможливим, а тому судами безпідставно задоволено позовні вимоги про поновлення позивача на посаді.

Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить належних підстав для того, щоб вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального та процесуального права. Позивач звертає увагу суду на те, що фактично мала місце реорганізація, а не ліквідація Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, повідомлення позивача про зміну в організації виробництва і праці належним чином не вчинено, звільнено його з посади начальника відділу правового та кадрового забезпечення Департаменту містобудування та земельних відносин СИМР незаконно. Тому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оскільки з матеріалів скарги вбачається, що відповідач оскаржує рішення судів попередніх інстанцій тільки в частині позовних вимог, які були задоволені, Верховний Суд перевіряє законність та обґрунтованість цих судових рішень лише в межах касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішення комісії з ліквідації Департаменту, оформленого протоколом від 6 травня 2016 року № 2, в частині звільнення ОСОБА_1 є протиправним, а тому позивач підлягає поновленню на роботі, також на його користь необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

За змістом пункту 15 частини першої статті 92, частини п'ятої статті 141, статті 146 Конституції України засади місцевого самоврядування, питання формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування, зокрема статус виконавчих органів ради та їх повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації, визначаються законом.

Згідно із частиною першою статті 11 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) виконавчими органами сільських, селищних, міських рад є їх виконавчі комітети, а також відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

При цьому, у відповідності до статті 54 Закону № 280/97-ВР, міська рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад.

Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, міському голові. Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади міським головою одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади. Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Судами встановлено, що з 01 вересня 2001 року ОСОБА_1 працює у виконавчих органах Сумської міської ради. 05 травня 2008 року він склав присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Остання посада, яку займав позивач перед звільненням, була посада начальника відділу правового та кадрового забезпечення Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, на яку його було переведено згідно Наказу Директора Департаменту Жука А.В. від 08 лютого 2014 року №1К «Про переведення працівників управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради» у зв'язку із змінами структури виконавчих органів Сумської міської ради.

Рішенням комісії з ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради від 06 травня 2016 року № 2 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу правового та кадрового забезпечення Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради у зв'язку з ліквідацією Департаменту (пункт 1 статті 40 КЗпП України).

Передумовою для звільнення ОСОБА_1 з займаної посади слугувало рішення Сумської міської ради про ліквідацію Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Так, 27 січня 2016 року Сумською міською радою було прийнято рішення № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», відповідно до якого: вирішено припинити шляхом ліквідації департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (що мало статус юридичної особи), у зв'язку з чим утворено нові виконавчі органи Сумської міської ради, в тому числі: управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи) та департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 19 лютого 2016 року перебуває у стані припинення та працює комісія з ліквідації (реорганізації) виконавчих органів Сумської міської ради, що була утворена вищевказаним рішенням. Крім того, у Витягу містяться відомості, що особою, уповноваженою представляти юридичну особу, є Войтенко В.В. - голова комісії з припинення або ліквідатор.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Сумського районного суду Сумської області від 29 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року, у справі №587/769/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради в інтересах своїх членів до Сумської міської ради, Сумського міського голови Лисенка О.М., за участю третьої особи - Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» в частині, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, а саме:

- частина перша рішення, щодо затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради згідно з додатком 1 до рішення та уведення її в дію з 05 травня 2016 року;

- пп., пп. 3.1.1, 3.1.2. пункту 3.1. частини третьої рішення;

- пп. 3.2.1. пункту 3.2. частини третьої рішення;

- частина четверта рішення щодо утворення комісії з ліквідації виконавчих органів Сумської міської ради, зазначених у пп. 3.2.1. п. 3.2. частини третьої цього рішення у складі згідно з додатком 2 до даного рішення, здійснення комісією з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради організаційно - правових заходів щодо ліквідації даного департаменту;

- частина п'ята рішення;

- частина шоста рішення, що стосується проведення організаційно - правових заходів по переведенню, вивільненню працівників департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, внесення відповідних змін до положень, приведення штатної чисельності;

- частина сьома рішення щодо втрати чинності з 05 травня 2016 року рішення Сумської міської ради від 27 лютого 2013 року № 2176-МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції (зі змінами), що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради;

- частина перша розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 до рішення;

- частина сьома розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 до рішення;

- Додаток № 2 до рішення «Склад комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради».

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 30 березня 2016 року № 531-МР «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради».

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення у даній справі, шляхом зобов'язання відповідачів Сумської міської ради та Сумського міського голови подати до Сумського районного суду Сумської області звіт про виконання цього рішення протягом 5-ти днів з дати набрання ним чинності стосовно подання до відповідного державного реєстратора відомостей для внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо даних про те, що департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради не перебуває в стані припинення.

Вищезазначеними судовими рішенням встановлено, що оскаржуване рішення Сумської міської ради № 254- МР від 27 січня 2016 року:

- є регуляторним актом, яке направлене на врегулювання господарських та адміністративних відносин, однак прийнято всупереч визначеної законом процедури - без оприлюднення, аналізу регуляторного впливу тощо;

- передбачає затвердження структури та штату апарату виконавчих органів міської ради і прийнято без розгляду та внесення пропозиції міського голови з цього приводу, що суперечить вимогам закону;

- направлене не на ліквідацію департаменту містобудування та земельних відносин, а на його реорганізацію, оскільки міська рада не відмовилася від покладених на неї функцій та завдань, а поклала їх виконання на нові структури, а також не навела обґрунтувань з цього приводу.

Крім того, як встановили суди, в рамках справи № 587/769/16-а судом першої інстанції 29 квітня 2016 року була винесена ухвала про забезпечення позову, якою зупинено дію частини першої рішення Сумської міської ради № 254-МР від 27 січня 2016 року «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності».

Вказаною ухвалою з метою забезпечення позову заборонено Сумській міській ради та її виконавчим органам, їх посадовим особам, ліквідаційній комісії департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, нотаріусам вчиняти будь які реєстраційні дії, щодо внесення будь яких відомостей, внесення змін до відомостей, інших відповідних записів до відповідних державних реєстрів, в т.ч. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов'язаних з Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, а також припиненням (ліквідацією) Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (м. Суми, вул. Горького, 21, код 02499021).

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 29 квітня 2016 року про забезпечення позову було скасовано.

Однак, враховуючи ухвалу суду від 29 квітня 2016 року Сумською міською радою 04 травня 2016 року було прийнято рішення №735-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року №254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» (як зазначено у преамбулі рішення - з метою забезпечення трудових прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що подавали вищевказаний позов, враховуючи необхідність підвищення ефективності роботи виконавчого комітету та структурних підрозділів міської ради), яким викладено в новій редакції рішення №254-МР від 27 січня 2016 року, в тому числі ті пункти рішення, дію яких було зупинено ухвалою Сумського районного суду від 29 квітня 2016 року.

Отже, рішення №735-МР від 04 травня 2016 року було прийнято у зв'язку з тим, що дія більшої частини положень рішення №254-МР від 27 січня 2016 року, яке стосується ліквідації та реорганізації виконавчих органів (зміни в організації виробництва) була зупинена ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 29 квітня 2016 року по справі № 587/769/16-а.

При співставленні текстів вказаних рішень встановлено, що рішення №735-МР відрізняється від рішення №254-МР лише тим, що воно було доповнено пунктами, якими врегульовано трудові права ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також збільшено загальну штатну чисельність апарату та виконавчих органів Сумської міської ради з 640,75 штатних одиниць (згідно з рішенням №254-МР) на 665,75 (згідно з рішенням №735-МР). Решта тексту рішення №735-МР від 04 травня 2016 року повністю дублює редакцію рішення №254-МР і його зміст є тотожним зі змістом рішення №254-МР від 27 січня 2016 року.

Відповідач в аргументування своїх доводів зазначає, що рішення Сумської міської ради від 04 травня 2016 року № 735-МР відрізняється від рішення від 27 січня 2016 року № 254-МР, а тому є самостійною правовою підставою для ліквідації Департаменту та звільнення позивача з посади.

Верховним Судом відхиляються такі доводи відповідача, оскільки ОСОБА_1 звільнений 06 травня 2016 року, тобто через два дні після прийняття рішення №735-МР від 04 травня 2016 року, а всі дії відповідача, які останній вчиняв в межах процедури звільнення позивача, передували даті прийняття цього рішення, що в свою чергу свідчить про неправомірність дій комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради від 06 травня 2016 року під час прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1

Отже, викладення в новій редакції скасованого судом рішення № 254-МР від 27 січня 2016 року, шляхом прийняття рішення № 735-МР від 04 травня 2016 року, не може бути підставою для звільнення позивача за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Верховний Суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних відносинах мала місце реорганізація, а не ліквідація, як зазначає відповідач.

Так, з Додатку №1 до рішення Сумської міської ради від 04 травня 2016 року №735-МР (який повністю дублює Додаток №1 до рішення від 27 січня 2016 року №254-МР) вбачається, що Сумською міською радою було створене Управління архітектури та містобудування у складі відділів бухгалтерського обліку та звітності, генерального плану та архітектурного планування, відділу з питань дизайну міського середовища, відділу «Служби містобудівного кадастру», загального відділу. Також цим рішенням було утворено Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради у складі управління промисловості і підприємництва (відділ виробничої сфери та відділ підприємництва), управління майна (відділ обліку комунального майна, відділ орендних відносин, відділ приватизації комунального майна), управління земельних відносин (відділ земельних ресурсів, відділ договорів та контролю платежів, відділ врегулювання земельних відносин та спорів), відділу бухгалтерського обліку та звітності, відділу правового, кадрового забезпечення та загальних питань, сектору планування ресурсних платежів.

Аналізуючи основні завдання та функції, які покладалися на ліквідований департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради згідно Положення та завдання та функції, які покладалися на новоутворені управління архітектури та містобудування і департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, судами встановлено, що фактично відбулося розмежування повноважень раніше існуючого департаменту як структури міської ради на утворені нові департамент забезпечення ресурсних платежів та управління архітектури та містобудування.

При цьому, як вбачається з рішень №254-МР та №735-МР, до новоутвореного Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради було приєднано управління майна комунальної власності Сумської міської ради.

Таким чином, в даному випадку Сумська міська рада вважала за доцільне реорганізувати управління майна комунальної власності шляхом його приєднання до новоутвореного виконавчого органу і під час такої реорганізації управління майна комунальної власності було переведено усіх без винятку працівників вказаного управління.

В той же час, створивши управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи), відповідачі вказали у рішеннях №254-МР та №735-МР про ліквідацію департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, не відмовившись при цьому від завдань і функцій, які виконував цей орган, та перевівши частину працівників (які знаходяться у декретних відпустках) на відповідні рівнозначні посади в новостворене управління, що підтверджується рішенням комісії з ліквідації від 06 травня 2016 року, оформленим протоколом № 2.

Крім того, згідно з пунктом 7 рішення №735-МР (який є тотожним пункту 5 рішення №254-МР) управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, з моменту його державної реєстрації, в порядку зміни сторони у зобов'язанні, є стороною за усіма договорами, які укладені департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, та продовжують діяти на момент такої реєстрації. Отже, Сумська міська рада правонаступником у договірних відносинах визначила новостворене управління.

Тобто, Сумська міська рада не відмовилась від функцій і завдань, які виконував Департамент містобудування та земельних відносин, а фактично передала їх новоствореним виконавчим органам.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що фактично у цьому випадку мала місце реорганізація, а не ліквідація Департаменту містобудування та земельних відносин, як стверджує відповідач - Сумська міська рада та зазначено у рішеннях Сумської міської ради від 27 січня 2016 року №254-МР та від 04 травня 2016 року №735-МР.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 17 жовтня 2011 року по справі № 21-237а11 та від 16 жовтня 2012 року по справі № 21-267а12, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою і третьою статті 49І КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Судами встановлено, що всупереч вимогам статті 49І КЗпП позивач ОСОБА_1 був попереджений про звільнення не за два місяці, а 04 березня 2016 року. Крім того, цього ж дня позивачу було вручено пропозицію від міського голови Лисенко О.М. про вакантну декретну посаду головного спеціаліста-юрисконсульта загального відділу управління архітектури та містобудування Сумської міської ради. Попередження про звільнення здійснював голова комісії з ліквідації Войтенко В.В., а пропонував вакансію в новоствореному управлінні міський голова Лисенко О.М.

Однак, згідно зі статті 49І КЗпП України як попередження про звільнення, так і пропозицію працівникові щодо іншої роботи повинен надавати власник підприємства або уповноважений ним орган.

В даному випадку, відповідно до п.8.1 рішення №735-МР (який є повністю тотожним п.6.1 рішення №254-МР) Сумському міському голові доручено лише провести організаційно-правові заходи щодо переведення, вивільнення працівників виконавчих органів Сумської міської ради згідно з чинним законодавством України, а у пункті 8.3 рішення №735-МР (або п.6.3 рішення №254-МР) зобов'язано міського голову м. Суми привести штатну чисельність виконавчих органів Сумської міської ради у відповідність до пункту 4 рішення №735-МР (а у рішенні №254-МР - відповідно до п.2 рішення). Такі зобов'язання міський голова виконав, про що свідчать відповідні розпорядження щодо затвердження граничної чисельності та штатів апарату виконавчих органів Сумської міської ради.

Натомість, жодним нормативно-правовим актом міського голову Лисенко О.М. не було наділено правом на звільнення чи переведення працівників Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (який є самостійною юридичною особою), а також на прийняття на роботу до новоствореного виконавчого органу - Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи).

Єдиною уповноваженою особою від департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з моменту створення комісії з ліквідації цього виконавчого органу є голова ліквідаційної комісії Войтенко В.В. Саме він відповідно до вимог КЗпП України та визначеної компетенції мав право попереджати про майбутнє вивільнення працівників, пропонувати посади у новоствореному виконавчому органі та приймати рішення щодо переведення або звільнення працівників департаменту, що ліквідується.

Таким чином, пропозиція позивачу про можливість обійняти посаду у новоствореному органі не ґрунтується на вимогах закону, оскільки запропонована не уповноваженою особою.

Крім того, стаття 49І КЗпП України передбачає, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган повинен запропонувати працівнику спочатку роботу за відповідною спеціальністю або професією на тому ж підприємстві, установі, організації.

Як вбачається з матеріалів справи, і ці обставини встановлені судами попередніх інстанцій, у новоствореному управлінні архітектури та містобудування була наявна посада аналогічна тій, яку обіймав ОСОБА_1 - посада начальника відділу, однак позивачу було запропоновано лише одну вакансію у новоствореному управлінні - декретну посаду головного спеціаліста-юрисконсульта.

При цьому, будь-яких обґрунтованих пояснень з приводу такої пропозиції сторона відповідача не надала.

Жодних належних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від переведення до новоствореного виконавчого органу на запропоновану посаду, відповідачем під час розгляду справи також не надано.

Аналізуючи встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що при прийнятті оскаржуваного рішення про звільнення ОСОБА_1, оформленого протоколом від 06 травня 2016 року №2, комісія з ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Кодексом законів про працю України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», без дотримання вимог частини третьої статті2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даного рішення та поновлення позивача на посаді.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 242, 341, 343, 349, 350, 355 - 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Сумської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець