Справа № 711/11029/17
Суддя: Колода Л. Д.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/711/48/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

В складі: головуючого-судді Колода Л.Д.

при секретарі Василенко О.Г.

за участю адвоката Хорошун С.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити дії , -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ст. 23 (Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації) Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач) вважає, що відповідачем комунальним закладом «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради протиправно порушено його права у сфері інформаційних відносин.

19 вересня 2016 року, Обласною МСЕК № 1, Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» було прийнято рішення відносно позивача про невизнаня його інвалідом. У зв'язку з цим позивачу було направлено довідку про те, що він оглядався 19 вересня 2016 року, де і було прийнято рішення, про не визнання ОСОБА_2 інвалідом. Зазначене рішення впливає права та законні інтереси позивача.

Відповідно до пунктів 24, 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ.

МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-ссціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Крітська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зо значені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

З метою вирішення питання щодо правомірності ухваленого Обласною МСЕК № 1, Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» рішення відносно позивача, встановлення факту порушення його прав, позивачу необхідно ознайомитися із цим рішенням.

Позивач 18 листопада 2017 року в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації та інформації про фізичну особу, в якому просив надати повну та точну інформацію то стан його здоров'я шляхом видачі копій всіх документів, які містять інформацію про його стан здоров'я та на підставі яких Комунальним закладом «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи» Черкаської обласної ради, обласна МСЕК № 1 було прийнято рішення про невизнання ОСОБА_2 інвалідом. Видати копію рішення від 19.09.2016 року, про невизнання його інвалідом.

24 листопада 2017 року КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» листом за №1047/0109/1, повідомив, що запит був керівництвом розглянутий. В листі вказано, що рішення про невизнання інвалідності, прийнято 19 вересня 2016 року, було обґрунтованим без порушень вимог чинного законодавства України з медико-соціальної експертизи. Також відповідач повідомив, що не має можливості надати копії розпорядчих документів, так як відповідно до вимог п.2 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зазначені документи відносяться до внутрішньо організаційних, які не підлягають оприлюдненню розпорядником.

Відповідач фактично відмовив позивачу в наданні запитуваної ним інформації. Вважає таку відмову незаконною з наступних підстав. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію;відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання чи та захисту інформації захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

У відповідності до ст. 7 Охорона права на інформацію Закону України «Про інформацію», право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь- яких порушень його права на інформацію.

У випадку порушення інформаційних прав, Позивач, як суб'єкт (учасник) інформаційних відносин, має право вимагати усунення порушень та перешкод з реалізації його інформаційних прав.

Ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено випадки відмови розпорядника інформації по запиту.

Позивач вважає, що у відповідача, як розпорядника публічної інформації, не було правових підстав для відмови позивачу у доступі до інформації, так як: відповідач, як розпорядник інформації володіє і зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої позивач зробив запит; інформація, що запитується позивачем, для позивача не належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону; позивачем було дотримано вимоги до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст. 19 цього Закону.

Інформація та документи, які знаходяться у володінні відповідача та містять інформацію про позивача, як фізичну особу та інформацію про стан його здоров»я і інвалідність, не можуть мати та не мають ознаки документів внутрішньо організаційного характеру.

На підставі викладеного, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» з частині відмови видачі ОСОБА_2 інформацію та документи, запитувані ним у запиті про надання публічної інформації та інформації про фізичну особу від 18 листопада 2017 року. 3обов'язати Комунальний заклад «Черкаський обласний центр медико- соціальної експертизи Черкаської обласної ради» видати ОСОБА_2 інформацію та документи, запитувані ним у Запиті про надання публічної інформації та інформації про фізичну особу від 18 листопада 2017 року.

Позивач ОСОБА_2, його представник адвокат Хорошун С.А. в судовому засіданні позов підтримали та просили позов задовольнити, з підстав, вказаних в позовній заяві.

Представник відповідача Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» в судове засіданні з»явився, про причини неявки суду не повідомив. 15.01.2018 року подав суду відзив на позов, в якому позов не визнав, з наступних підстав. Відповідно до підпункту 6.13 п.6 та абзацу двадцять третього підпункту 8.8 п.8 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, Міністерство охорони здоров'я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення. Медико-соціальну експертизу відповідно до абзацу першого п.4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою КМУ від 03.12.2009 року №1317 «Питання медико-соціальної експертизи», проводять медико- соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри(бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Комісії перебувають у віданні МОЗ України і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у м. Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні, комісії. Відповідно до частини 3 ст.8 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» рішення МСЕК є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності.

Таким чином, МСЕК здійснюють владні управлінські функції при прийнятті ними рішень, які оформляються у вигляді актів огляду, спрямовані на забезпечення реалізації державної політики у сфері реабілітації інвалідів, створення правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально- психологічних умов для задоволення їхніх потреб у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності, а від так мають публічний характер та підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів » від 20.05.2013 р. № 8 визначено, що рішення МСЕК спрямовані на забезпечення реалізації державної політики у сфері реабілітації інвалідів, створення правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально-психологічних умов для задоволення їхніх потреб у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності, а тому вони мають публічний характер та підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція неодноразово висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалах : від 26.03.2014 року справа № К/800/22210/13, від 18.11.2014 року справа № К/9991/54876/12, від 03.12.2014 року справа № К/800/54659/13, від 09.09.2015 року справа № К/800/5320/15.

У відповідності п.п. 1, 7, 9 п.1 ст. 19 КАС України який вступив в дію 15.12.2017 року юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

Таким чином розгляд відповідного позову покладено виключно на адміністративні суди по територіальній юрисдикції(підсудності).

Запит громадянина ОСОБА_2 датований 18.11.2017 року, надійшов до закладу 30.11.2017 року, про надання публічної інформації та копій актів огляду міжрайонної МСЕК № 2 та обласної МСЕК № 1 за 2016 рік про встановлену йому групу інвалідності, був розглянутий та надана ґрунтовна відповідь листом від 24.11.2017 року № 1047/01-09/1. Копії внутрішньо-організаційних документів, а саме актів огляду міжрайонної МСЕК № 2 від 23.03.2016 року та обласної МСЕК № 1 19.09.2016 року позивачу не надано, так як відповідно до п.2 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначені документи відносяться до внутрішньо-організаційних, які не підлягають оприлюдненню розпорядником.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, визначені ч.1 ст.13 Закону, які володіють конфіденційною інформацією можуть поширювати її лише за згодою осіб які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки економічного добробуту та прав людини.

Згідно ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована;

Згідно ст.5 Закону України «Про захист персональних даних» Персональні данні крім знеособлених персональних даних, за режимом доступу є інформацією з обмеженим доступом.

Персональними даними є будь-яка інформація про фізичну особу що дає змогу її ідентифікувати (прізвище, ім'я по батькові паспортні дані, номер ідентифікаційного коду, дата і місце народження, місце проживання, номери телефонів, адреса електронної пошти, відомості про освіту, склад сім'ї та інше).

Таким чином, цим законом захищені права працівників МСЕК які під час утворення внутрішньо-організаційних документів про огляд громадян, засвідчують свої персональні данні в акті огляду МСЕК (прізвище, ім'я по батькові та особисті підписи) під рішенням що винесено. Про не розголошення цієї інформації на ім'я головного лікаря надійшли заяви членів комісій міжрайонної МСЕК № 2 та обласної МСЕК № 1. В зв»язку з цим просив суд постановити ухвалу про закриття провадження у справі за позовом гр. ОСОБА_2

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2016 року, Обласною МСЕК № 1, Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» було прийнято рішення відносно позивача про не визнаня його інвалідом. У зв'язку з цим позивачу було направлено довідку про те, що він оглядався 19 вересня 2016 року, де було прийнято рішення, про не визнання ОСОБА_2 інвалідом. Зазначене рішення безпосередньо стосується позивача та впливає на його права та законні інтереси.

Позивач 18 листопада 2017 року на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року, звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації та інформації про фізичну особу, в якому просив надати повну та точну інформацію про стан його здоров'я шляхом видачі копій всіх документів, які містять інформацію про його стан здоров'я та на підставі яких комунальним закладом «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи» Черкаської обласної ради, обласна МСЕК № 1 було прийнято рішення про невизнання ОСОБА_2 інвалідом. Надати копію вказаного рішення.

Листом №1047/0109/124 листопада 2017 року відповідач КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи» Черкаської обласної ради, повідомив, що запит був керівництвом розглянутий. В листі вказано, вперше 23.03.2016 року міжрайонною МСЕК №2 позивачу була встановлена 2 група інвалідності загального захворювання безтерміново. В серпні 2016 року на адресу закладу із Черкаської ЦРЛ відносно позивача надійшли медичні документи Ф 088/0 для перегляду та визначення показників для забезпечення спецавтотранспортом. З цього приводу закладом 12.09.2016 року на адресу позивача було надіслано виклик для огляну 19.09.2016 року. Однак з невідомих причин ОСОБА_2 не з»явився. Розглянуті документи 19.09.2016 року та винесено рішення по контролю, інвалідність не встановлена через обмеження життєдіяльності легкого ступеню по відповідному захворюванню. Також відповідач повідомив, що не має можливості надати копії розпорядчих документів, так як відповідно до вимог п.2 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зазначені документи відносяться до внутрішньо організаційних, які не підлягають оприлюдненню розпорядником.

У вказаному листі відсутня вказівка про додатки, та про те, що на адресу позивача відповідач надає рішення та довідку про невизнання інвалідності.

Суд вважає, що відповідач фактично відмовив позивачу в наданні запитуваної ним інформації.

Згідно ст. 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію;відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання чи та захисту інформації захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Ст. 7 Закону України «Про інформацію» передбачено , що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь- яких порушень його права на інформацію.

У випадку порушення інформаційних прав, позивач, як суб'єкт (учасник) інформаційних відносин, має право вимагати усунення порушень та перешкод з реалізації його інформаційних прав.

Ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено випадки відмови розпорядника інформації по запиту.

Суд вважає, що у відповідача, як розпорядника публічної інформації, не було правових підстав для відмови позивачу у доступі до інформації, так як відповідач, як розпорядник інформації, володіє і зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої позивач зробив запит; інформація, що запитується позивачем, для позивача не належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону; позивачем було дотримано вимоги до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст. 19 цього Закону.

Інформація та документи, які знаходяться у володінні відповідача та містять інформацію про позивача, як фізичну особу та інформацію про стан його здоров»я і інвалідність, не можуть мати та не мають ознак документів внутрішньо організаційного характеру.

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 29.09 2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», для забезпечення однакового застосування адміністративними судами положень закону про доступ до публічної інформації Пленум Вищого адміністративно о суду України надав судам такі роз'яснення.

Відповідно до пункту 2.5. Постанови під час вирішення питання про віднесення до публічної інформації відомостей про медичні послуги, що надаються державними та комунальними закладами охорони здоров'я, суди повинні мати на увазі, що мережа державних і комунальних закладів охорони здоров'я формуються з урахуванням потреб населення у медичному обслуговуванні, необхідною на забезпечення належної якості такого обслуговування, своєчасності , доступності для громадян, ефективного використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів (частина третя статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я). Тобто медичнег обслуговування є основним видом діяльності державних та комунальних закладів охорони здоров'я, тому інформація щодо його здійснення є публічною, оскільки становить суспільний інтерес.

Водночас потрібно враховувати, що державні та комунальні заклади охорони здоров'я є суб'єктами господарювання, на яких пошиєються вимога пункту 4 частини другої статті 13 Закону № 2939-VI ,щодо віднесення до публічної інформації відомостей про їхню діяльність, які становлять суспільний інтерес.

Відповідно до пункту 5.1. Постанови, 5.1. За загальним правилом публічна інформація є відкритою. Винятки з цього правила встановлюються законом (частина друга статті 1 Закону № 2939-VI, частина друга статті 20 Закону № 2657-ХІІ). Таким законом є Закон № 2939-VI. Положенням статті 6 Закону № 2939-VI, зокрема, встановлено види інформації, до якої може бути обмежено доступ, - конфіденційна, таємна та службова інформація (частина перині), та сукупність вимог, дотримання яких є обов'язковим для обмеження доступу до таких видів інформації (частина друга).

Відповідно до пунктів 5.13., 5.14., 5, 15. Постанови, за змістом пункту 1 частини першої статті 9 Закону № 2939 VI до службової може бути віднесена інформація, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, зокрема, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішення; зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці

Таким чином, листування з іншим суб'єктом владних повноважень чи будь-якими іншими фізичними або юридичними особами не ножна вважати "внутрівідомчою" кореспонденцією. При цьому цей документ повинен мати службовий характер, тобто бути пов'язаним з роботою суб'єкта владних повноважень. Водночас під "відомством" слід розуміти не тільки центральний апарат органу влади, але і його територіальні підрозділи.

Тому позов підлягає до задоволення.

Доводи відповідача про те, що з даним позовом слід звертатися до окружного адміністративного суду, не можуть бути покладені в основу судового рішення. Юрисдикція місцевих адміністративних судів щодо окремих категорій справ, а також порядок їх розгляду визначаються законом. Позовна зава була зареєстрована канцелярією Придніпровського районного суду м.Черкаси 07.12.2017 року № 39034/17. Провадження відкрито 14 грудня 2017 року. Згідно ст.18 КАС України, в редакції, що діяла на день звернення до суду , позивач вправі звернутися до місцевого загального суду на підставі п.3 ч.2 ст.18 КАС України , у разі не визначеності цим кодексом предметної підсудності адміністративної справи, така справа розглядається місцевим адміністративним судом за вибором позивача. В даному випадку позивач вибрав Придніпровський районним суд м.Черкаси.

Також суд вважає неспроможними доводи посилання відповідача на підпункт 6.13 п.6 та абзац двадцять третього підпункту 8.8 п.8 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, так як вони не стосуються предмету та підстав адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, всі судові витрати … стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Позивач при зверненні з позовом до суду по квитанціях від 07 грудня 2017 сплати судовий збір в сумі 1280 грн. Тому вказані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законами України Закону «Про інформацію», Закону України «Про доступ до публічної інформації» , ст.ст. 19, 20, 241-246 КАС України, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю. Визнати протиправною бездіяльність комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради в частині відмови надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3, виданий 23.02.2017 року, орган, що видав 7111, ІПН НОМЕР_2 інформації та документів, які він просив надати у запиті про надання публічної інформації та інформації про фізичну особу від 18 листопада 2017 року.

Зобов»язати комунальний заклад «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3, виданий 23.02.2017 року, орган, що видав 7111, ІПН НОМЕР_2 інформації та документів, запитувані ним у запиті про надання публічної інформації та інформації про фізичну особу від 18 листопада 2017 року.

Стягнути з комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1280 грн.

Повний текст постанови буде складено судом 28 лютого 2018 року

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: Л. Д. Колода