Справа № 806/3671/17
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м.Житомир справа № 806/3671/17

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Матвєєва В.К.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань праці до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добринь" про застосування заходів реагування,

встановив:

Державна служба України з питань праці звернулася до суду з позовом, у якому просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добринь», шляхом:

- зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: гірничих робіт, до усунення порушень зазначених в акті перевірки від 08.12.2017 №2093/11-0083;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Добринь» виконувати роботи підвищеної небезпеки, а саме: гірничі роботи, до усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 08.12.2017 №2093/11-0083.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а також ведення робіт, повязаних з геологічним вивченням надр, їх використанням та охороною, використанням і переробкою мінеральної сировини виконання робіт, підвищеної небезпеки та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, виявлені порушення, які створюють загрозу життю та здоров'ю працівників підприємства, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування.

Ухвалою суду від 11.01.2018 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 06.02.2018.

Судом відкладався розгляд справи: за клопотанням представника відповідача 06.02.2018, за клопотанням представника позивача 15.02.2018.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що підприємством проводяться відкриті гірничі роботи на підставі діючого дозволу, необхідності у зупиненні їх проведення не вбачає, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Добринь» замовлено технічну експертизу корегування Миколаївського родовища габро та затверджено графік виконання робіт по коригуванню робочого проекту розробки Миколаївського родовища габро.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що на підставі наказу № 2296 від 29.11.2017 та направлення № 2093/11 від 29.11.2017, посадовими особами управління Держпраці у Житомирській області проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Добринь» на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої складено акт від 08.12.2017 № 2093/11-0083 (а.с.7-11).

Вказаним актом зафіксовано ряд порушень, в тому числі два з яких (пункти 10,30), за переконанням позивача, несуть загрозу життю та здоров'ю людей, а саме:

- порушення ст.40 Гірничого закону України №1127-XIV від 06 жовтня 1999 року: до керівництва гірничими роботами допущений працівник (ОСОБА_4І.), який не має вищої гірничої освіти;

- порушення ч.3 ст.19 Гірничого закону України № 1127-XIV: не внесені фактичні зміни гірничо-геологічних умов (виробничих) до робочого проекту, а саме технологічна частина та система розробки передбачена проектом не відповідає фактичним показникам.

У зв'язку із виявленням вказаних порушень, позивачем попереджено відповідача про необхідність негайного зупинення гірничих робіт.

Під час розгляду даної справи, відповідачем було усунуто порушення ст.40 Гірничого закону України, що підтверджується листом ТОВ «Добринь» № 15/01-18 від 15.01.2018 (а.с.63) та актом перевірки субєкта господарювання від 07.02.2018 № 168/11-0106 (а.с.66-68).

Порушення товариством ч.3 ст.19 Гірничого закону України не усунуто, тому позивач наполягає на зупиненні гірничих робіт.

Оцінюючи правомірність заявлених вимог в цій частині, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ, зі змінами і доповненнями, (далі Закон № 2694-XII), державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Вказаним законом визначено основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 2694-ХІІ, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 N 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

В силу приписів пункту 4 Положення, Держпраці, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

За змістом пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Згідно п.2 Положення про порядок здійснення державного гірничого нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 1995 N 134 (далі-Положення №134), державний гірничий нагляд покладається на Держпраці та її територіальні органи.

Відповідно до п.9 Положення про порядок здійснення державного гірничого нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 1995 N 134 (далі-Положення №134), у разі порушення вимог щодо гірничого вивчення надр, їх охорони, а також інших вимог, установлених законодавством, органи державного гірничого нагляду мають право припиняти роботи, пов'язані з користуванням надрами, зупиняти експлуатацію підприємств, об'єктів, окремих виробництв і дільниць, робочих місць та обладнання у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про охорону праці», посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Разом з тим положеннями ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до статті 19 Гірничого закону України, гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом (ліцензією) на користування надрами, який видається згідно з законодавством.

Проведення гірничих робіт здійснюється відповідно до проектів і паспортів, розроблених і затверджених згідно з правилами безпеки, правилами технічної експлуатації, єдиними правилами безпеки при підривних роботах. Проекти та паспорти повинні мати розділ "Протиаварійний захист".

У разі фактичних чи прогнозованих змін гірничо-геологічних (виробничих) умов гірничі роботи припиняються до коригування та перезатвердження в установленому порядку проектів і паспортів.

Проекти та паспорти доводяться до відома працівників гірничих підприємств у порядку, передбаченому правилами безпеки.

План розвитку гірничих робіт підприємства щорічно розглядається та погоджується з органами гірничого нагляду.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги в частині зупинення гірничих робіт вказав, що порушення товариством ст.19 Гірничого закону України створює загрозу життю працівників підприємства.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідачем не було внесено фактичних змін умов виробничих умов до робочого проекту, а саме: обладнання (нове, в тому числі установка бурова, алмазно-канатна розпилювальна машина), яке фактично використовує підприємство для проведення гірничих робіт не передбачено робочим проектом.

При цьому не обґрунтував, яким чином використання такого обладнання створює загрозу життю і здоровю працівників підприємства.

Натомість представником відповідача надано до суду дозвіл № 329.17.18 від 04.04.2017 на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: установку бурову УПС-40, алмазно-канатну розпилювальну машину DWS-37AX, навантажувача фронтального Volvo L220D, екскаватора гусеничного Volvo EC360BNLC.

Таким чином, відповідач правомірно використовує вказане обладнання під час проведення гірничих робіт, яке є безпечним для працівників підпримства згідно із наданим дозволом № 329.17.18.

Досліджуючи зміст поняття "загроза життю та здоров'ю працівників" у контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що воно включає в себе сукупність умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Враховуючи викладене та правомірність використання обладнання, позивачем на вимогу пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про охорону праці» та ст.19 Гірничого закону України у їх сукупності, не доведено, що відхилення між фактичними виробничими потужностями підприємства, які підтверджені належним дозволом, та даними проекту проведення гірничих робіт створюють загрозу життю і здоровю працівників.

Крім того, слід врахувати, що контролюючий орган при визначенні санкції за вчинене правопорушення має дотримуватись загальних правил притягнення підконтрольного суб'єкта до відповідальності, як-то: тяжкість правопорушення, його наслідки, причинний зв'язок між вчиненням правопорушення та його наслідками, співмірність санкцій вчиненому правопорушенню, можливість усунення правопорушення в добровільному порядку тощо.

В світлі викладеного, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують добровільне усунення відповідачем виявленого порушення ст.19 Гірничого закону України, а саме:

- ТОВ «Добринь» укладено договір підряду № 02/1 від 10.01.2018 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Магма» (а.с.28-30). Характером роботи вказаного договору передбачено розробку коригування робочого проекту розробки Миколаївського габро в Хорошівському районі Житомирської області;

- ТОВ «Добринь» укладено договір №18-482-1 від 12.02.2018 з Державним підприємством «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці», предметом якого являється технічна експертиза корегування Миколаївського родовища габро. Строк надання послуг становить 90 календарних днів;

- ТОВ «Добринь» надано до управління Держпраці у Житомирській області графік виконання робіт по коригуванню робочого проекту розробки Миколаївського родовища габро, затверджений директором ТОВ «Добринь», підписаний інженером з охорони праці ОСОБА_3 (а.с.6, 62).

Позивач зазначених обставин не врахував, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про необхідність зупинення проведення гірничих робіт.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи все вищевикладене, недоведеність позивачем обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову Державної служби України з питань праці (вул. Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добринь" (вул. Ватутіна, 30, смт.Хорошів, Житомирська область, 12101, ) про застосування заходів реагування, - відмовити.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Черноліхов

Повне судове рішення складене 02 березня 2018 року