Справа № 263/15310/17
Суддя: Музика О. М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/101/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

при секретарі Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполь Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 21 листопада 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполь Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у м. Маріуполі ОСОБА_2 від 05 листопада 2017 року серія ЕАА № 201956 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Позивач вважає таку постанову необґрунтованою, оскільки така винесена без дотримання ст. ст. 245, 276, 280 КУпАП. З указаної постанови вбачається, що 05 листопада 2017 року о 11:29 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 212140», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по пр. Металургів, 64, у м. Маріуполі, здійснив рух в зоні дії знаку 3.2, чим порушив п. 33 ПДР України порушення вимог дорожніх знаків. Копію постанови позивач отримав поштою 13 листопада 2017 року. Позивач зазначає, що 05 листопада 2017 року, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 212140», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по пр. Металургів у м. Маріуполі, не порушуючи ПДР України та відповідно до дорожньої обстановки. Поблизу будинку № 64 по пр. Металургів у м. Маріуполі його зупинив інспектор УПП, який зазначив, що позивачем здійснений рух у зоні дії дорожнього знаку, який забороняє рух механічних транспортних засобів. Враховуючи безпідставність вимог інспектора, позивач відмовився отримувати копію постанови. Інспектором не надано жодного доказу наявності у діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати такі справи, крім того порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право на захист. У звязку з чим, керуючись положеннями ст. ст. 247, 268, 280, 287, 288, 289 КУпАП, позивач просить суд визнати дії інспектора Управління патрульної поліції в м. Маріуполь Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, вчинені при складанні постанови про адміністративне правопорушення від 05 листопада 2017 року серія ЕАА № 201956, неправомірними та скасувати вказану постанову.

Відповідно до пункту 10 розділу ХІІ Перехідних положень КАС України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 КАС України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 січня 2018 року розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, судове засідання для розгляду справи призначено на 01 лютого 2018 року о 12:00 год., визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов та позивачу для надання відповіді на відзив, розяснено строки та порядок надання суду доказів.

Представник відповідача у судове засіданні не зявився, відзив на позовну заяву суду не надав.

У звязку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини друга статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обовязковою.

Положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 Інструкції).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015року за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділу 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення. Так, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішено, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Судом установлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 05 листопада 2017 року № ЕАА № 201956, ОСОБА_1 05 листопада 2017 року о 11:29 год., рухаючись на автомобілі марки «ВАЗ 212140», державний номерний знак НОМЕР_1, по пр. Металургів, 64 у м. Маріуполі, здійснив рух в зоні дії знаку 3.2 «рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 33 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

Ухвалою запропоновано учасникам надати свої відзиви та докази, таких учасниками надано не було, не надходило також клопотань про витребування доказів, у звязку із чим суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позивач наводить як підставу позову відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи, зокрема, позивач вказує на те, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, позбавив позивача можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Щодо доводів про розгляд адміністративної справи на місці зупинки автомобіля, то такі судом не приймаються з підстав наведених вище.

При цьому суд зазначає, що до обовязків патрульного поліцейського не належить забезпечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, фахівцем у галузі права для надання правової допомоги. Скористатися юридичними послугами є правом такої особи та повинно бути забезпечено самим позивачем. Однак доказів про те, що позивачем заявлено таке клопотання та відповідно у звязку із цим перенесення розгляду справи для надання часу скористатися юридичними послугами матеріали справи не містять. Крім цього, право на захист позивач реалізував шляхом звернення до суду з вимогою про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, що узгоджується та ґрунтується на положеннях ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом у відповідності до положень ст. ст. 79, 175 КАС України розяснено відповідачу право подати відзив на позов та наявні у нього докази.

Положеннями статті 77 КАС України саме на відповідача у даному випадку покладені обовязки доказати правомірність свого рішення.

Відповідач наведених обовязків не виконав, доказів правомірності своїх дій не представив, хоча патрульний поліцейський ОСОБА_2 достеменно знав про розгляд справи та скористався своїм правом написати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Отже у справі відповідач зобовязаний довести те, що по пр. Металургів, 64 у м. Маріуполі діє знак 3.2 «рух механічних транспортних засобів заборонено» та що саме ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом у зоні дії вказаного знаку, за що до нього застосовано адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із оскаржуваної постанови не вбачається, на яких доказах ґрунтується підстава притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, таких доказів у порядку ст. 77 КАС України і не представлено суду.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена судом як беззаперечна підстава вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення .

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не можу ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведені норми права, беручи до уваги зміст статті 77 КАС України, невиконання відповідачем її вимог, не доведення перед судом правомірності своїх дій, відсутність у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на докази, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, не представлення їх суду, керуючись положеннями ст. 62 Конституції України, в сукупності, суд вважає, що у даному випадку невиконання процесуальних обовязків відповідачем повинно трактуватися як сумніви щодо законності постанови, тому тлумачаться на користь позивача, у звязку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов у цій частині задоволенню.

У той же час не знайшли свого підтвердження з наведених вище підстав доводи позову щодо неправомірності дій інспектора поліції в частині складання постанови за місцем вчинення адміністративного правопорушення та не забезпечення позивачу права на захист, тому вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 246 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполь Департаменту патрульної поліції про визнання рій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 05 листопада 2017 року серія ЕАА № 201956 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати.

В іншій частині вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії ВТ № 1152202, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3;

Управління патрульної поліції в м. Маріуполь Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: вул. М.Мазая, 16, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя О.М. Музика