Справа № 826/18020/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

16 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про очищення влади" №1682-VII, який визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.
Посади, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) визначенні частиною першою статті 2 Закону України "Про очищення влади".
Так, підставою для звільнення осіб, посади яких визначенні частиною першою статті 2 Закону України "Про очищення влади" був пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", згідно якого, встановлено, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб:
1) звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів;
2) інформує Міністерство юстиції України про їх звільнення з посад та надає відповідні відомості про застосування до таких осіб заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону, для їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та внесення до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", у порядку та строки, визначені цим Законом.
Згідно з частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.
Відповідно до пункту 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб'єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.
- визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора України №2488-ц від 23.10.2014р. про звільнення з посади першого заступника Генерального прокурора України з підстав, визначених п. 7-2 статті 36 Кодексу законів про працю України (підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені Закону України "Про очищення влади");
- поновлення на посаді першого заступника Генерального прокурора України з моменту звільнення, а саме з 23 жовтня 2014 року з допущенням негайного виконання рішення суду в цій частині;
- стягнення з Генеральної прокуратури України на користь позивача середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу.
Підставою прийняття наказу №2488-ц від 23.10.2014р. про звільнення ОСОБА_1 була довідка Головного управління кадрів та забезпечення діяльності органів прокуратури Генеральної прокуратури України про результати вивчення особової справи щодо застосування заборон, визначених Законом України "Про очищення влади" від 17.10.2014р.
Згідно вказаної довідки, ОСОБА_1 у період з 25.02.2010р. по 22.02.2014р. перебував на посадах: заступника Генерального прокурора України з 25.02.2010р. по 21.07.2010р., військового прокурора Центрального регіону України з 22.07.2010р. по 12.08.2012р. та на посаді заступника начальника Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері - начальник управління Генеральної прокуратури України з 13.08.2012р. по 22.02.2014р., тобто на посадах щодо яких здійснювались заходи з очищення влади (люстрації), визначенні частиною першою статті 2 Закону України "Про очищення влади".
Позивач стверджує, що його звільнено з посади в порушення принципів, визначених частиною другою статті 1 Закону України "Про очищення влади", а саме: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.
У той же час, відповідно до Довідки начальника відділу систематизації законодавства та узагальнення судової практики, у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувають справи за позовом до Генеральної прокуратури України про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, осіб звільнених у зв'язку з прийняттям Закону України "Про очищення влади", а саме:
6. № 826/6779/15 за позовом ОСОБА_8 до Генеральної прокуратури України про визнання нечинним та скасування рішення;
7. № 826/1799/17 за позовом ОСОБА_9 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії;
18. № 826/4854/15 за позовом ОСОБА_20 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді;
20. № 826/7128/15 за позовом ОСОБА_22 до Генеральної прокуратури України про скасування наказу, поновлення на публічній службі;
24. № 826/85/15 за позовом ОСОБА_26 до Генеральної прокуратури України про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів;
36. № 826/318/15 за позовом ОСОБА_38 до Генеральної прокуратури України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу;
52. № 826/7181/15 за позовом ОСОБА_53 до Генеральної прокуратури України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді;
62. № 826/5842/15 за позовом ОСОБА_63 до Генеральної прокуратури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Військова прокуратура Південного регіону України про визнання протиправним та скасування рішення;
63. № 826/6156/15 за позовом ОСОБА_64 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Запорізької області про скасування наказу № 183-к від 11.03.2015, зобов'язання вчинити певні дії;
73. № 826/4249/15 за позовом ОСОБА_74 до Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України, Національної академії прокуратури України про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку;
Позовні вимоги у вищезазначених адміністративних справах також мотивовані тим, що позивачі не здійснювали своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини.
Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження у зразковій справі, та зазначено, що зупинення провадження у справі позбавляє суд можливості здійснити її розгляд як зразкової.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року поновлено провадження у справі з метою усунення перешкод, щодо розгляду Верховним Судом подання стосовно вирішення питання про відкриття провадження у зразковій справі.
Відповідно до частини першої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись статтями 290, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,
Суддя В.В. Амельохін