Справа № 559/1670/17
Суддя: Ходак С. К.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1670/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Федчук А.А.,

за участі: представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача Міщанюка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Дубенської міської ради про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Дубенської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 24 липня 2017 року він отримав виклик державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Згідно даного виклику йому необхідно було з'явитись до державного виконавця об 11 год. 00 хв. 26 липня 2017 року за адресою вул. Пекарська, 30 м. Дубно Рівненської області.

Коли з'явився до державного виконавця, то дізнався, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дубенської міської ради 17 травня 2017 року було винесено постанову по справі по адміністративне правопорушення №26 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень. У своїй постанові адмінкомісія посилалась на те, що 27 квітня 2017 року близько 09 год. 40 хв. було встановлено відсутність договору на вивіз сміття з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований на АДРЕСА_1, чим порушено п. 5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно, затверджених рішенням Дубенської міської ради №1586 від 24.02.2006, внаслідок чого, ОСОБА_3 вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, так як вказаного правопорушення не вчиняв. У зв'язку з цим вищезазначена постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

В порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення, адміністративна комісія міської ради не повідомляла його про права і обов'язки, та не вручила його копію. У даному протоколі зазначив, що коробки від взуття, які залишаються, здає на переробку, за що отримує кошти, тому, сміття в магазині - відсутнє.

Разом з тим, відсутні будь-які докази того, що в діянні щодо не укладання договору з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів наявна вина, а в цьому діянні є склад адміністративного правопорушення.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до п.п. 7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Частина 3 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлює, що Правила благоустрою території населеного пункту не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Отже, положення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», не передбачають для підприємств, установ та організації обов'язку укладання з органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування договорів у сфері благоустрою населених пунктів.

У своїй постанові адмінкомсія посилається на те, що порушив п. 5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно. Проте відповідно до п. 5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно, затверджених рішенням Дубенської міської ради №1586 від 24.02.2006, накладання штрафів на посадових осіб та громадян проводиться адмінкомісіями при міській раді за протоколами, складеними посадовими особами вказаними в п.5.1.26.

В даному пункті Правил зовсім не йдеться про обов'язок укладення договору про вивіз сміття. Тому є не зрозумілим, які саме положення п. 5.1.27 Правил порушив, у зв'язку з чим його притягнули до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Будь-яких документів про те, що зобов'язаний укласти договір на вивіз побутових відходів з моменту здійснення підприємницької діяльності в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» - не отримував. На засідання адмінкомісії його не запрошували і не повідомляли про день та час її засідання. У зв'язку з чим постанову про притягнення до адміністративної відповідальності винесли без відому, а також не надіслали копію даної постанови, чим порушили право на вчасне оскарження.

Магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якому здійснює свою підприємницьку діяльність з продажу взуття, належить йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23.06.2008 виконавчим комітетом Дубенської міської ради.

Відходним матеріалом в процесі продажу взуття є картонні коробки, в яких зберігалось взуття та паперові наповнювачі взуття. Картонні коробки, які інколи залишаються збирає і здає на переробку, у зв'язку з чим отримує ще додатковий дохід. Паперові наповнювачі взуття забирає додому та використовує у господарстві. Тому, враховуючи дані обставини в нього навіть немає необхідності укладати будь-які договори на вивіз сміття, так як сміття - немає. Протягом багатьох років продає взуття в магазині і ніхто ні разу не повідомляв про те, що необхідно заключати договір на вивіз сміття. У разі укладення такого договору буде сплачувати кошти за вивіз сміття, проте жодна організація сміття вивозити не буде, так як його - немає. Територія біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» завжди прибрана, ніяких зауважень з цього приводу не надходило.

Тому, винесення оскаржуваної постанови із накладенням на штрафу в розмірі 850 грн. зі сторони адміністративної комісії при виконкомі Дубенської міської ради є не законним.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення виявляється в умисних діях, коли особа свідомо порушує правила благоустрою і санітарії. З урахуванням наведеного, відсутні будь-які докази скоєння мною умисних дій по порушенню чистоти та порядку при здійсненні підприємницької діяльності в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований в АДРЕСА_1, зокрема і порушення правил благоустрою території м. Дубно, за що передбачено статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК України закріплює, що відповідно до статті 6 цього ж Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відтак, вказаною нормою закону передбачено обов'язок споживача укласти підготовлений виконавцем не будь-який договір на надання житлово-комунальних послуг, а лише такий договір, який відповідає типовому договору.

Механізм надання суб'єктами господарювання послуг з вивезення побутових відходів у містах визначено Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених Постановою КМУ № 1070 від 10.12.2008.

Відповідно до п. 3 вказаних Правил, договір про надання послуг укладається відповідно до типового договору.

Враховуючи правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року №6-110цс12, згідно якої у разі відмови від укладення договору, що відповідає типовому, виконавець послуг вправі звернутися до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦПК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбаченим нормативним актом обов'язкової дії. З наведеного вище можна зробити висновок про те, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача лише за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору, який не є типовим, не суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. 627, 630 ЦК України та ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а відповідно не несе обов'язку споживача укласти такий договір.

Жодного договору не було представлено, тому і не був зобов'язаний укладати такий договір. Відтак, в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Згідно викладеного в ст. 288 КУпАП постанову адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, порядок управління. Разом з тим, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті такі рішення з урахуванням положень ч. 3 ст. 2 КАС України.

Відповідач, на думку позивача, при винесенні оскаржуваної постанови, грубо порушив положення п.п. 3, 4, 5, 6, 8 ч. 3 ст. 2 КАС України, тобто знехтував принципами урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення, неупередженості, добросовісності, розсудливості.

Так як дану постанову отримав лише коли викликали до відділу ДВС і до цього часу вона ніким не надсилалась, тому вважає, що ним з поважних причин пропущено строки для її оскарження і даний строк має бути поновлено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету Дубенської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дубенської міської ради 17 травня 2017 року було винесено постанову по справі по адміністративне правопорушення №26 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень. У своїй постанові адмінкомісія посилалась на те, що 27 квітня 2017 року близько 09 год. 40 хв. було встановлено відсутність договору на вивіз сміття з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований на АДРЕСА_1, чим порушено п. 5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно, затверджених рішенням Дубенської міської ради №1586 від 24.02.2006, внаслідок чого, ОСОБА_3 вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до ст. 152 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно з ч.1 ст. 218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103 1 - 104 1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149 152 розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Як встановлено судом, позивач не мав можливості висловити свої заперечення по суті справи при розгляді даного питання адміністративною комісією при виконкомі Дубенської міської ради, оскільки відсутні будь-які докази про належне повідомлення позивача про засідання комісії і розгляд її питання.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП факт вчинення правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

У відповідності до рішення Дубенської міської ради Рівненської області від 25 червня 2008 року за №1383 Про внесення змін і доповнень до рішення міської ради від 24.02.2006 №1586 «Про затвердження Правил благоуюстрою та утримання територій м.Дубно, рішення №1586 доповнено п.4.2.29 «Забезпечити заключення договорів на вивіз твердих побутових відходів з підприємствами, організаціями, установами усіх форм власності та громадянами».

Відповідно до п.п. 7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Частина 3 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлює, що Правила благоустрою території населеного пункту не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Отже, положення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», не передбачають для підприємств, установ та організації обов'язку укладання з органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування договорів у сфері благоустрою населених пунктів.

Суб`єктивна сторона правопорушення виявляється в умисних діях, коли особа свідомо порушує правила благоустрою і санітарії. З урахуванням наведеного, відсутні будь-які докази скоєння позивачем умисних дій по порушенню чистоти та порядку при здійсненні підприємницькї діяльності в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» чи ухилення від укладення договору на вивіз сміття, що розташований в АДРЕСА_1, зокрема і порушення правил благоустрою території м. Дубно, за що передбачено статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК України закріплює, що відповідно до статті 6 цього ж Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відтак, вказаною нормою закону передбачено обов'язок споживача укласти підготовлений виконавцем не будь-який договір на надання житлово-комунальних послуг, а лише такий договір, який відповідає типовому договору.

Механізм надання суб'єктами господарювання послуг з вивезення побутових відходів у містах визначено Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених Постановою КМУ № 1070 від 10.12.2008.

Відповідно до п. 3 вказаних Правил, договір про надання послуг укладається відповідно до типового договору.

У позовній заяві позивач ОСОБА_3 просив суд визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення №26 від 17 травня 2017 року та поновити його.

Відповідно до ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення України скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. У випадку пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, відносно якої винесено постанову, може бути поновлений органом (посадовою особою), яка правомочна розглядати скаргу.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку на оскарження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки про винесення оскаржуваної постанови він дізнався 26 липня 2017 року від державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Суд оцінює критично посилання представника відповідача, що позивачу було направлено оскаржувану постанову вчасно, що підтверджується списком поштових відправлень листів, оскільки згідно даного списку зазначено лише прізвище осіб, про те відсутня інформація, які документи направлялись вказаним особам, ім'я та по батькові зазначених осіб, адреса за якою направлялись повідомлення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст., 121, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 280, 288, 289 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_3 на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення №26 від 17 травня 2017 року та поновити строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Дубенської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №26 від 17 травня 2017 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дубенської міської ради про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Рішення може бути оскаржено на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 02.03.2018.

Суддя: