Справа № 802/1969/17-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1969/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

20 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Черняк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року (ухвалене 20 грудня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправними наказів, поновлення на службі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправними наказів, поновлення на службі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Віницького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №1240 від 22.08.2017 в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №169 о/с від 25.09.2017 в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу боротьби з торгівлею людьми та зі злочинами у сфері суспільної моралі управління боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 25.09.2017 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.09.2017 року по 20.12.2017 року в сумі 33050,43 грн. (тридцять три тисячі п'ятдесят гривень 43 коп).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Віницького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за порушення відносно нього кримінального провадження, а безпосередньо за допущене ним порушення вимог ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції", а саме: не вжиття ОСОБА_2 заходів щодо повідомлення безпосереднього керівника про надходження пропозиції в отриманні неправомірної вигоди, факт отримання якої задокументований в матеріалах кримінального провадження №0000283.

Позивач вказує, що його звільнили незаконно, адже обставини, які відповідач вважав доведеними при винесенні спірних наказів, можуть бути визнані такими, лише у вироці суду в межах розгляду кримінального провадження №0000283.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 07.11.2015р. згідно з наказом №1 о/с ОСОБА_2 був прийнятий на службу до Національної поліції України та прийняв присягу працівника поліції.

10.08.2017р. в ході реалізації матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР під №0000283 від 09.08.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, працівниками Вінницького управління ДВБ НПУ та працівниками прокуратури Вінницької області, задокументовано факт отримання неправомірної вигоди, в тому числі, заступником начальника відділу боротьби з торгівлею людьми та зі злочинами у сфері суспільної моралі управління боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_2

11.08.2017р. з метою проведення повного, усебічного та об'єктивного службового розслідування за фактом внесення до ЄРДР відомостей №0000283 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України щодо отримання неправомірної вигоди окремими поліцейськими УБЗПТЛ ГУНП у Вінницькій області, наказом №1305 т.в.о. начальника ГУ НП у Вінницькій області Сокирана С.В. було призначено службове розслідування та відсторонено від виконання службових обов'язків підполковника поліції ОСОБА_2

21.08.2017р. начальником ГУНП у Вінницькій області затверджено висновок службового розслідування за фактом розпочатого кримінального провадження №0000283 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відносно поліцейських УБЗПТЛ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2, майора поліції ОСОБА_5 та капітана поліції ОСОБА_6

Вказаний висновок містить опис події, яка відбулась 10.08.2017 року. Так, з пояснення ОСОБА_7 вбачається, що 06.08.2017 ОСОБА_5 прибув до домогосподарства заявниці, де показав її фотокартку зятя та свідоцтво про одруження її дочки ОСОБА_9 ОСОБА_5 за не притягнення її дочки до кримінальної відповідальності за укладання фіктивного шлюбу з громадянином іншої держави висунув вимогу гр. ОСОБА_7 про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 3000 грн., які вона повинна була передати йому на протязі трьох діб.

09.08.2017 року у громадянка ОСОБА_7 звернулась до Вінницького управління ДВБ НПУ із заявою про вимагання ОСОБА_5 у неї неправомірної вигоди.

10.08.2017 року приблизно о 15.00 год. до домогосподарства гр. ОСОБА_7 на автомобілі (марку та колір не пам'ятає) прибув ОСОБА_5 Сівши на заднє сидіння автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_5 та перебували ще двоє невідомих їй чоловіків, один з яких сидів на передньому пасажирському сидінні, а інший поруч з нею. Потім, ОСОБА_5 сказав покласти кошти на аркуш паперу, який лежав на задньому сидінні. Поклавши кошти на вказаний аркуш в сумі 3000 грн. гр. ОСОБА_7 вийшла з автомобіля та направилась додому.

Прокуратурою Вінницької області відомості за заявою гр. ОСОБА_7, яка надійшла з Вінницького управління ДВБ НПУ, внесено до ЄРДР за № 0000283 від 09.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 (прийняття пропозиції або одержання неправомірної вигоди службовою особою) КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.08.2017 в період з 15.30 год. по 16.00 год. біля домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1, в автомобілі марки "Volkswagen Воrа" д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 отримали від гр. ОСОБА_7 неправомірну у розмірі 3000 грн.

Цього ж дня, приблизно о 16.40 год. на 13-му кілометрі автошляху "Вінниця - Гнівань" вказані поліцейські були затримані працівниками Вінницького управління ДВБ НПУ та прокуратури Вінницької області після отримання неправомірної вигоди. В подальшому ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було доставлено до СВ прокуратури Вінницької області, де затримано в порядку ст. 208 (затримання уповноваженою службовою особою) КПК України та поміщено до ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області.

Вказані протиправні дії останніх було задокументовано у ході проведення оперативно - розшукових та технічних заходів.

11.08.2017 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

12.08.2017 року ухвалою Вінницького міського суду в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Вінницької області Луценка Р.В. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - відмовлено.

За змістом вказаного висновку, позивачем порушено службову дисципліну, Присягу поліцейського, вимоги ст.ст. 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460- ІV, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", Закону України "Про запобігання корупції", що виразилось у вчинку, несумісному з перебуванням в Національній поліції України. Керуючись статтями 2, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту внутрішніх справ України, заступника начальника відділу боротьби з торгівлею людьми та зі злочинами у сфері суспільної моралі управління боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

22.08.2017 року, за результатами службового розслідування ГУ Національної поліції у Вінницькій області, винесено наказ №1240 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області, зокрема, заступника начальника відділу боротьби з торгівлею людьми та зі злочинами у сфері суспільної моралі управління боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 - у вигляді звільнення зі служби в поліції.

25.09.2017 року наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області №169 о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" підполковника поліції ОСОБА_2 заступника начальника відділу боротьби з торгівлею людьми та зі злочинами у сфері суспільної моралі управління боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми ГУНП у Вінницькій області звільнено зі служби в поліції.

Позивач не погоджується із вказаними наказами та вважає, що його звільнено незаконно, а тому звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивача незаконно звільнено із займаної посади на підставі спірних наказів. Так, висновок відповідача про порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції" не може слугувати підставою для звільнення позивача, адже висновки службового розслідування, проведеного відносно позивача, ґрунтуються виключно на матеріалах кримінального провадження №0000283, однак жодний із наявних там документів не містить інформації, яка б свідчила про обізнаність ОСОБА_2 про існування обставин, які б зобов'язували його вжити заходи передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції".

Суд першої інстанції зазначає, що службове розслідування відносно ОСОБА_2 розпочате у зв'язку з відкриттям відносно позивача кримінального провадження по підозрі у вчиненні злочину передбаченого ст. 368 КК України. При цьому правовою підставою для звільнення особи у зв'язку з вчиненням нею кримінального правопорушення є набрання законної сили відповідним рішенням суду. Однак, на час прийняття спірних наказів, досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000283 не завершене, остаточне рішення не прийнято.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 23.12.2015 №901-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" вказано, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

В ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою начальник призначає службове розслідування, що має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Згідно пп. 2.2.2. п. 2.1. розділу ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 №230 (далі - Інструкція №230) підставою для проведення службового розслідування є реєстрація в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового та начальницького складу кримінальне правопорушення.

Пунктами 5.2-5.3 Інструкції №230 вказано, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Згідно матеріалів справи, підставою для проведення службового розслідування відповідачем зазначено інформацію, яка надійшла 11.08.2017 до чергової частини ГУ Національної поліції у Вінницькій області про те, що в ході реалізації матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000283 від 09.08.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, працівниками Вінницького управління ДВБ НПУ та працівниками прокуратури Вінницької області задокументовано факт отримання неправомірної вигоди поліцейськими УБЗПТЛ ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_2, майором поліції ОСОБА_5 та капітаном поліції ОСОБА_6

Відповідно до абзацу першого п.5.4 Інструкції № 230, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

За приписами п. 6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 10 ч. 1 ст.77 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Таким чином, правовою підставою для звільнення особи за порушення дисципліни є наявність в її діях (бездіяльності) складу дисциплінарного проступку, тобто невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни, а для звільнення особи у зв'язку з вчиненням нею кримінального правопорушення - набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Крім того, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 21.05.2014р. та від 01.07.2014р.

При цьому, згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Як обґрунтовано зазначає суд першої інстанції, досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000283 не завершене, остаточне рішення не прийнято. Отже, висновок службового розслідування містить лише опис події, яка відбулась 10.08.2017 року, та обставини якої мають досліджуватись судом в рамках кримінальної справи.

Водночас відповідач зазначає, що позивача звільнено не за порушення відносно нього кримінального провадження, а безпосередньо за допущене ним порушення вимог ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції". Посилаючись на норми ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції", а також на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22.08.2017 року (справа №127/17235/17), у якій відображені висновки про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, відповідач вказує на порушення позивачем антикорупційного законодавства, яке виразилось у не вжитті останнім заходів передбачених ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції", а саме не повідомлення безпосереднього керівника про надходження пропозиції в отриманні неправомірної вигоди - коштів у сумі 3000,00 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції" особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов'язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" неправомірна вигода - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Колегія суддів зауважує, що вина позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також кваліфікація відповідних грошових коштів саме як неправомірної вигоди, може бути встановлена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження №0000283, а не матеріалами службового розслідування.

При цьому, матеріали справи не містять жодних процесуальних документів/рішень, які б кваліфікували відповідні кошти саме як неправомірну вигоду, а матеріали кримінального провадження №0000283 не містять доказів обізнаності ОСОБА_2 про існування обставин, які б зобов'язували його вжити заходи передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції".

Отже, посилання відповідача на порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції", як на підставу для звільнення позивача є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позивача звільнено без достатніх на те підстав, що свідчить про протиправність спірних наказів та наявність підстав для поновлення позивача на займаній посаді.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими, проведений судом першої інстанції, розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача та висновок суду щодо допущення постанови до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу боротьби з торгівлею людьми та зі злочинами у сфері суспільної моралі управління боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 11 396,70 грн. Суд апеляційної інстанції також враховує відсутність заперечень відповідача щодо висновків суду першої інстанції в цій частині.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 лютого 2018 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.