Справа № 820/4438/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4438/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участю представники відповідача: Ремінний В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017року по справі № 820/4438/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області листом за №Г-22532/0/6-19723/0/21-17 від 19.08.2017 року у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, та передати позивачці зазначену ділянку у власність;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, та передати позивачу зазначену ділянку у власність з урахуванням висновків суду по даній справі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладену у листі №Г-22532/0/6-19723/0/21-17 від 19.08.2017 року, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с.Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с.Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт наголошує, що позивачу відмовлено у затвердженні проектної документації щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з її невідповідністю вимогам чинного законодавства, що регулюють земельні відносини. Оскільки, позивачем землевпорядна документація не приведена у відповідність чинному законодавству, йому відмовлено у її затвердженні.

Представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Сторона позивача в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Неявка позивача в судове засідання не є перешкодою для розгляду та вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою, в якій просила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, та передати позивачці зазначену ділянку у власність.

Листом від 19.08.2017 №Г-22532/0/6-19723/0/21-17 «Про розгляд заяви» (а.с. 6) відповідачем позивачу було повідомлено, що за результатами розгляду Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області представлених матеріалів, встановлено невідповідності: склад та зміст проекту не в повній мірі відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (а.с.33. Матеріали геодезичних вишукувань частково не відповідають вимогам Інструкції з топографічного знімання в масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої Наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України №56 від 09.04.1998р., зареєстрованого в Міністерстів юстиції України 23.06.1998р. №393/2833. Матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) привести у відповідність до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних і ділянок в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 №376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2010р. №391/17686 (із змінами).

Також позивача вказаним листом було повідомлено, що для виправлення зазначених невідповідностей, згідно з вимогами ст. 28 Закону України «Про землеустрій», їй необхідно звернутися до розробника документації із землеустрою, з урахуванням чого проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки повертається на доопрацювання.

Задовольняючи позов суд першої інстанції з того, що відповідач, відмовляючи позивачу у затвердженні проекту землеустрою, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України «Про землеустрій», без дотримання вимог ч. 3 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності «… ведення особистого селянського господарства….» у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Частиною дев'ятою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про землеустрій", землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, частиною 1 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до ч. 4 ст. 186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч.5 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 8 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Таким чином, статтею 186-1 Земельного кодексу України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі висновку, які можуть бути прийняті територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України не передбачено можливості направлення проекту землеустрою на доопрацювання, при цьому, без складення висновку про відмову в затвердженні проекту землеустрою листом про розгляд заяви, як це було зроблено відповідачем по справі.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, що оскільки листом відповідача від 19.08.2017 №Г-22532/0/6-19723/0/21-17, фактично відмовлено в затвердженні поданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вказаний проект направлено для доопрацювання, вказаний лист має відповідати вимогам, що ставляться до управлінських рішень суб'єктів владних повноважень при здійсненні ними покладених на них функцій.

Крім того, колегія суддів також погоджується, що згідно вказаного листа не було надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а натомість лише зазначено про невідповідність поданого проекту землеустрою вимогами ст. 50 Закону України «Про землеустрій». Наведені в листі порушення Інструкції з топографічного знімання в масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої Наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України №56 від 09.04.1998р., зареєстрованого в Міністерстів юстиції України 23.06.1998р. №393/2833 та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних і ділянок в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 №376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2010р. №391/17686 (із змінами) також не містили вказівки про суть виявленого порушення та конкретного пункту зазначених Інструкцій, який не було дотримано на думку відповідача. Тобто, фактично не зазначено, у чому саме полягає невідповідність матеріалів геодезичних вишукувань, які наявні у наданому позивачкою проекті землеустрою, вимогам вказаної Інструкції. Також відповідачем не було встановлено розумний строк для усунення виявлених ним недоліків.

Зазначені обставини вказують на допущення відповідачем порушення вимог ч.8 ст.186-1 ЗК України, щодо не надання вичерпного та конкретизованого переліку недоліків проекту землеустрою та у випадку наявності такого, не повертаючи документи, надання розумного строку для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

З огляду на вищенаведені вимоги законодавства, з урахуванням приписів п. 3 ст. 2, ч.2 ст.71 КАС України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що така відповідь відповідача викладена у листі від 19.08.2017 №Г-22532/0/6-19723/0/21-17 про повернення документів на доопрацювання не відповідає вимогам чинного законодавства та не може вважатися правомірною.

Враховуючи те, що судом визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у затвердженні проекту землеустрою, зобов'язання Відповідача повторно розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з урахуванням висновків суду у даній справі є цілком правильним.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 292, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року по справі № 820/4438/17- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів - з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі складена 02 березня 2018 року.

.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.І. Старосуд