Справа № 822/3313/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3313/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

28 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2017 року (місце складання м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано пункт 1 наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" №42/2 від 01.06.2016 року "Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів), на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними" в частині визнання нікчемними операцій (трансакцій) по перерахуванню 19.05.2016 року ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" на рахунки ОСОБА_2 в ПАТ "Банк Михайлівський" НОМЕР_1 та НОМЕР_2 кошти в загальній сумі 46372,76 грн. Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський", що полягає у невключені даних про рахунки ОСОБА_2 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору №980-050-000000174 від 23.04.2015 року в сумі 46372,76 грн. Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" включити дані про рахунки ОСОБА_2 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору №980-050-000000174 від 23.04.2015 року в сумі 46372,76 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Так в апеляційній скарзі вказується на те, що суд першої інстанції невірно встановив дійсні обставини справи, оскільки позивачу були повернуті грошові кошти на поточний рахунок за договором позики, який не є договором банківського вкладу (депозиту), у зв'язку з чим позивач не є вкладником в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Крім того, апелянт зазначає, що укладений договір позики № 980-050-000225408 від 21.04.2016 є двостороннім без участі банку як повіреного) з ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на суму 45 500,00 грн., який по своїй природі не є вкладом згідно з Законом України "Про банки та банківську діяльність" та Законом № 4452-VI, а відтак гарантії Закону № 4452-VI не поширюються на ситуацію з позивачем, а кошти зараховані 19.05.2016 на рахунок Позивача в розмірі 46 372,76 грн. на підставі нікчемного правочину (транзакції), не підлягають виплаті. В апеляційній скарзі не містилось клопотання відповідача про розгляд справи за його участі.

12 лютого 2018 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній вказував на безпідставність доводів апелянта та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві на апеляційну скаргу не містилось клопотання позивача про розгляд справи за його участі.

З урахуванням вимог п. 7 ч. 1 ст. 306, ст.ст. 307, 311 КАС України та відсутності клопотань про розгляд справи за участі сторін розгляд даної справи призначено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 23.04.2015 позивач та ПАТ "Банк Михайлівський" уклали договір банківського рахунку №980-050-000000174 "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)". Згідно з пунктом 1 вказаного договору ПАТ "Банк Михайлівський" відкрив на ім'я позивача поточний рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 12).

21.04.2016 ОСОБА_2 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" уклали договір № 980-050-000225408 "Суперкапітал". За умовами цього договору позивач передав ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти в сумі 45500,00 грн. на строк не більше 91 дні з виплатою 32,3% річних (а.с. 13). Перерахування коштів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" підтверджується платіжним дорученням № 5178221 від 21.04.2016 на суму 45500,00 грн (а.с. 14).

19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" повернуло кошти в сумі 45500,00 грн. на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 з призначення платежу "повернення коштів згідно з договором № 980-050-000225408 від 21.04.2016" та кошти в сумі 872,76 грн. на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 з призначення платежу "оплата процентів по договору № 980-050-000225408 від 21.04.2016 року".

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 23.05.2016 року № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" та рішення від 13.06.2016 року № 991 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно з вказаними рішенням розпочата процедура виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23.05.2016 до 22.07.2016 включно.

Рішенням № 124-рш від 12.07.2016 Правління Національного банку України оголосило про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський".

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року № 1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

13 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до із заявою до Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" про включення інформації щодо нього до переліку рахунків вкладників (осіб), які мають право на відшкодування коштів по вкладах за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосовно проведення виплати коштів в розмірі 45500 грн.

Листом від 20.06.2017 № ЗГ/21122 Уповноваженою особою ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" повідомлено позивача, що відсутні правові підстави для включення інформації про нього до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, оскільки договір укладений з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без участі ПАТ "Банк Михайлівський" як повіреного.

04 липня 2017 року Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк «Михайлівський" надіслано на адресу позивача лист від 22 вересня 2016 року №ЗГ1(К)/5455/1, яким ОСОБА_2 повідомлено про нікчемність правочину, оскільки переказ коштів (транзакція), здійснений: ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 872,76 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-050-000225408 від 21.04.2016" на рахунок НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (код за ) 19.05.2016 р. в сумі 45500,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-050-000225408 від 21.04.2016" на рахунок НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 є нікчемним на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України та статті 37, пунктів 7-9 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський", всупереч вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та нормативно-правовим актам Фонду, безпідставно не включила дані позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Колегія суддів погоджується із такою позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

При цьому, нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Аналогічні положення містить розділ ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14.

В силу вимог ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. При цьому, вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено ч. 3 ст. 38 цього Закону.

Згідно з ч .2 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: - перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; - перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями проводити перевірку дійсності правочинів та реагувати відповідним чином при виявленні серед них нікчемних.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що право відповідача відносити провочини до нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Так, відповідно до п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Однак, судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги не підтверджують наявності будь-якої з підстав, вказаних у ст. 38 Закону №4452-VI, по відношенню до правочинів, вчинених ПАТ "Банк Михайлівський" у правовідносинах з позивачем для визнання їх нікчемними.

Більше того, як слідує з матеріалів справи, саме до 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" було повернуто кошти на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський", тобто до прийняття рішення про ліквідацію банку.

Водночас, положеннями ч. 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Оскільки повернення ТОВ "ІРЦ" коштів на поточні рахунки позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" було здійснено 19 травня 2016 року, то колегія суддів вважає, що зазначені кошти на момент прийняття рішення Правління НБУ від 23 травня 2016 року №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Крім того, з метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України 15 листопада 2016 року прийняті зміни до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до п. 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесеного Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, який вступив в силу 19.11.2016, передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Між тим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги ту обставину, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази повідомлення банком позивача під розпис про непоширення на кошти, які перераховувались позивачем на рахунок ТОВ "ІРЦ" відповідних гарантій.

Згідно з абз. 2 п. 15 Перехідних положень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

За таких обставин, кошти, які надійшли від ТОВ "ІРЦ" на поточні рахунки позивача, у розумінні Закону є вкладом, а ОСОБА_2 прирівнюється до вкладника та має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, але за окремою процедурою звернення до ПАТ "Банк Михайлівський" у формі подання заяви та необхідного пакету документів.

Натомість, докази, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, не підтверджують нікчемності повернення вказаних коштів або укладеного з позивачем договору, а тому не приймаються колегією суддів до уваги.

Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача стосовно правомірності визнання нікчемним повернення коштів позивачу від ТОВ "ІРЦ" та не поширення на позивача гарантій, визначених Законом № 4452-VI не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, у зв'язку із чим судом першої інстанції прийнято обґрунтоване судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.