Справа № 202/6789/17
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6789/17
Провадження № 2-а/202/8/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 лютого 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції міста Дніпра лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача, указуючи, що 05.10.2017 року інспектором 4 роти 1 батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно нього винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 179771 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що він, керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ґ) ПДР України «Порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів», за що передбачена відповідальність частиною 2 статті 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказав, що 05.10.2017 року, близько о 21:56 год., він рухався на власному автомобілі «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Слобожанському в місті Дніпрі у напрямку вулиці Байкальської. На перехрестя проспекту Слобожанського та вулиці Калинової він виїхав на зелений мигаючий сигнал світлофора та при завершенні проїзду цього перехрестя, шляхом повороту праворуч у бік проспекту ОСОБА_3, увімкнувся жовтий сигнал світлофору, та, не вдаючись до екстреного гальмування відповідно до вимог п. 8.11 ПДР України, він завершив проїзд перехрестя, тому вимоги п. 8.7.3 ґ) ПДР України не порушував.

Позивач вважає вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП незаконною та необґрунтованою, оскільки він не порушував вимоги п. 8.7.3 ґ) ПДР України, так як діяв відповідно до вимог п. 8.11 ПДР України.

У звязку з викладеним, позивач просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 179771 від 05.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду відеозапис з нагрудної камери на компакт-диску та письмові заперечення, в котрих позовні вимоги не визнав та указав, що правопорушення було скоєно в його присутності і він бачив вчинення даного правопорушення на власні очі. Відповідач вважає правомірною постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 179771 від 05.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог ПДР України та зупинки транспортного засобу відповідачем було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були розясненні його права, якими користується особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будь-яких клопотань при розгляді справи позивач не заявляв, жодних переконливих доводів своєї невинуватості ним не надано. Тому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглянути за його відсутності..

Суд, з*ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 05.10.2017 року водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ґ) ПДР України «Порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів». Постановою серії ЕАА № 179771 від 05.10.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та присуджено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Зазначене підтверджується наданим відповідачем відеозаписом з нагрудної камери на компакт-диску, оглянутим у судовому засіданні, копією рапорту на імя начальника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (а.с. 41).

За встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Суд критично ставиться до твердження позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обставини, викладені в позовних вимогах позивача, зводяться до оцінки дій посадової особи Департаменту патрульної поліції під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і нібито допущених порушеннях норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проте це не відповідає дійсності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцію покладені завдання щодо регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Законом України від 14.07.2015 року № 596-VIII, який набрав чинності 08.08.2015 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Указаними змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Цим же Законом внесені зміни і до статті 258 КУпАП, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до її компетенції, при цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місті вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Відповідно до п. 8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення вимог сигналів світлофорів.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності було виявлення працівниками Національної поліції України порушення ним правил дорожнього руху.

Тобто в даному випадку відповідачем було виявлено факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, ознаки якого підпадають під дію ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за скоєння якого встановлюється адміністративна відповідальність.

При цьому, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем було належним чином складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відповідачем було обґрунтовано факт вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про належність оскаржуваної постанови.

Позивачем належних і допустимих доказів викладених у позовній заяві доводів не представлено, натомість повністю спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з відео реєстратора патрульного поліцейського, наданого відповідачем.

З огляду на зазначене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 242-246, 286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції міста Дніпра лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.