Справа № 2-а-8184/11
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-8184/11 Головуючий у 1-й інстанції: Мороз К.В. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України

на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2018 року (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Чернігівське обласне управління Пенсійного фонду України, Головного управління державної казначейської служби України у Чернігівській області про заміну сторони виконавчого провадження

у справі №2-а-8184/11

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку і виплати пенсії по ст. 50, ч.3 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язання провести перерахунок основної державної пенсії, як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС згідно діючого законодавства у відповідності зі ст.49, 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення пенсії в залежності від розміру прожиткового мінімуму, в який були внесені зміни спеціальним Законом України від 5 жовтня 2006 року № 231-5 (набрав чинність з 1 листопада 2006 року) по першій групі інвалідності в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком з 05 січня 2011 року по теперішній час, в зв'язку зі змінами розміру мінімальної пенсії за віком та провести виплату, зобов'язання провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС згідно діючого законодавства у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по першій групі інвалідності в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком з 05 січня 2011 року з послідуючим перерахунком розміру вказаної пенсії в зв'язку зі змінами розміру мінімальної пенсії за віком та провести виплату.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2011 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова щодо відмови в перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 05 січня 2011 року по 18 червня 2011 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплатити за період з 05 січня 2011 року по 18 червня 2011 року (включно) державну пенсію, як особі, віднесеної до категорії 1 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі віднесеної до категорії 1 відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідачем зазначено, що кошти прийняті на виконання Управлінням Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі. Заявлені вимоги ОСОБА_2 мотивувала тим, що вона є спадкоємицею ОСОБА_3, та має право на нараховану проте не отриману її батьком пенсії.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження та замінено сторону у виконавчому провадженні по справі №2-а-8184/11 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що спірні кошти не є недоотриманою пенсією, а виплачуються в порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою згідно постанови Кабінету Міністрів України№440.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано доказів повного виконання судового рішення, а тому є підстави для задоволення заяви ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2011 року задоволено позов ОСОБА_3 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити йому перерахунок та виплату за період з 05 січня 2011 року по 18 червня 2011 року (включно) державну пенсію, як особі, віднесеної до категорії 1 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі віднесеної до категорії 1 відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи та поданої заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні вбачається, що ОСОБА_3 помер 15 вересня 2016 року (а.с. 9). ОСОБА_2 є членом сім'ї ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 32) та постійно проживала зі спадкодавцем, що підтверджується паспортними даними, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5, 27).

Згідно ст. 52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, право на отримання заборгованості з пенсії правонаступник має у випадку, якщо пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Нормами ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. (ч 2 ст. 372 КАС України).

Відповідно до ч.2 та ч. 4 ст. 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Конституційним Судом України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року, зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 червня 2013 року вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З огляду на зазначене, статтю 379 КАС України необхідно тлумачити, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти їх виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №2-а-1220/11 від 06 лютого 2018 року

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» (№ 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини «Воротнікова проти України» (№1225/02) зазначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.

Відповідно до пункту 40 рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції», право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок («Hornsby v. Greece» № 18357/91).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви та заміну сторони виконавчого провадження.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам статті 86 КАС України.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ту обставину, що спірні кошти не є недоотриманою пенсією, а мають виплачуватись в порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою згідно постанови Кабінету Міністрів України№440, оскільки заявником не оскаржується порядок погашення заборгованості, а подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження, у зв'язку зі смертю свого батька ОСОБА_3

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 28 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Сорочко Є.О.