Справа № 711/7962/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/7962/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П.,Троян Н.М.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2017 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивує тим, що з 09.10.2006 року по 06.11.2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ. 07.11.2015 року позивача було зараховано на службу в Головне управління Національної поліції в Черкаській області. Згідно із наказом Головного управління за №91 о/с від 24 червня 2016 року його було звільнено зі служби в поліції за п.2 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Календарна вислуга років на день звільнення складає 10 років 7 місяців 15 днів.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №530055 від 13.04.2016 р. за результатами первинного огляду ОСОБА_2 безтерміново встановлено другу групу інвалідності. Причиною інвалідності зазначено травму, пов'язану з виконанням службових обов'язків.

Свідоцтвом про хворобу №159 від 14.06.2016 р. виданим військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» підтверджено наявність захворювання, що пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

12.09.2016 року позивач звернувся по Головного управління із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом від 19.10.2016 р. №29/Я-127 у виплаті допомоги відмовлено з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено призначення та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок травми, отриманої не при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.03.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення набрало законної сили, але вищевказане рішення суду належним чином виконане не було, у зв'язку з чим 21.07.2017 року позивач повторно звернувся до начальника ГУНП в Черкаській області з заявою, якою просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності.

Листом ГУНП в Черкаській області від 30.08.2017 року №29/Я-101 позивача повідомлено про те, що «Факт отримання Вами тілесних ушкоджень в період проходження служби при виконанні службових обов'язків не доведений».

Проте при розгляді Придніпровським районним судом м.Черкаси даний факт відповідачем не оспорювався.

За таких обставин, дії відповідача оцінює як факт протиправної бездіяльності та змушений повторно звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

На підставі викладеного просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо неприйняття у встановлений законодавством строк рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу. Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області здійснити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області що до відмови ОСОБА_2 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобовґязано Головне управління Національної поліції в Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого ля працездатних осіб на 01.01.2017 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що з 09.10.2006 року по 06.11.2015 року ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ. 07.11.2015 року позивача було зараховано на службу в Головне управління Національної поліції в Черкаській області. Згідно із наказом Головного управління за №91 о/с від 24 червня 2016 року його було звільнено зі служби в поліції за п.2 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Згідно довідки від 28.08.2016, виданої Спеціалізованою радіологічною МСЕК серія 12ААА №530055, позивачу встановлена 2 група інвалідності безтерміново, причина втрати професійної працездатності - травма, пов'язана з виконанням службових обов'язків. Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №022604 у ОСОБА_2 ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 70%.

Позивач12.09.2016 звертався до Головного управління Національної поліції в Черкаській області з заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з інвалідністю ІІ групи.

19.10.2016 Головне управління національної поліції в Черкаській області відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги в зв'язку з інвалідністю, посилаючись на те, що така допомога не передбачена чинним законодавством про Національну поліцію.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у виплаті відповідної допомоги, позивач звернувся з позовом до суду про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.03.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення набрало законної сили, але належним чином виконане не було, у зв'язку з чим 21.07.2017 року позивач повторно звернувся до начальника ГУНП в Черкаській області з заявою, якою просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності.

Листом ГУНП в Черкаській області від 30.08.2017 року №29/Я-101 позивача повідомлено про те, що: «Факт отримання Вами тілесних ушкоджень в період проходження служби при виконанні службових обов'язків не доведений. Тому висновок на призначення Вам одноразової грошової допомоги не погоджений службою державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області. … підстави для призначення Вам одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності, згідно поданих документів відсутні».

Проте, 16.09.2015 Кабінет Міністрів України у зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про Національну поліцію» постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ та утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції України.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Як передбачено ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, коленія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 97 Закон України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: п. 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку із змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 № 916, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов'язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до підпункту «б» пункту 3 ч.1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Згідно пунктів 2, 3, 5 Розділу ІІІ Порядку посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Щодо посилання ГУНП в Черкаській області, що під час перевірки головним спеціалістом з державного нагляду за охороню праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області матеріалів, які надав позивач, виявлено, що матеріали розслідування нещасного випадку та витяг з журналу обліку нещасних випадків не надано, оскільки в БПС УМВС України в Черкаській області вказані матеріали відсутні тому факт отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 01.01.2012 в період проходження служби при виконанні службових обов'язків не доведений, колегія суддів зазначає наступне.

Так, дані твердження не можуть стати підставою для відмови в позові, оскільки дане питання вирішувалось при розгляді Придніпровським районним судом м. Черкаси адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання вчинити дії.

Також зазначає, що дані обставини не заперечувались відповідачем.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності, причиною якої є наявність у нього травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 27 лютого 2018 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

Н.М. Троян