Справа № 536/2202/17
Суддя: Клименко С. М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/2202/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2

представника третьої особи Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці за довіреністю ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 04 грудня 2017 року інспектором роти №3 батальйону УПП у місті Кременчуці ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР №059119 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за те, що він нібито керуючи транспортним засобом в місті Кременчуці на вул.Київській при маневруванні на проїзній частині з полоси на полосу не ввімкнув світловий покажчик відповідного напрямку.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим.

Доказів, що він порушив Правила дорожнього руху поліцейський ОСОБА_2 йому не надав. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Окрім того, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, не склав протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ч.5 ст.258 КУпАП, позбавив його можливості скористатися в повному обсязі його правами.

Просив суд визнати дії інспектора роти №3 батальйону УПП в місті Кременчуці сержанта поліції ОСОБА_2 незаконними, постанову серії БР №059119 від 04 грудня 2017 року протиправною, скасувати її, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 01 лютого 2018 року у справі залучено Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити, про обставини та підстави якого пояснив так, як це викладено в заяві.

Відповідач: інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної сержант поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити, посилаючись, що 04 грудня 2017 року в 07 год. 22 хв. позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в місті Кременчуці на вул.Київській при маневруванні на проїзній частині з полоси в іншу полосу не ввімкнув світловий покажчик відповідного напрямку, що ним було зафіксовано в режимі відео на власний мобільний телефон, в звязку чим зупинив його та надав докази порушення ним Правил дорожнього руху, виніс постанову та наклав стягнення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, прийняту ним постанову в відношенні позивача законною, його прав він не порушував, що підтверджується відео зйомкою з його мобільного телефону, що згідно положень Кодексу про адміністративного правопорушення є належним доказом.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці ОСОБА_3 в задоволенні позову просила відмовити, вважає дії відповідача законними, що підтверджується записом з відеокамери мобільного телефону, що є належним доказом відповідно до ст.251 КУпАП.

Заслухавши пояснення сторін, уповноваженого представника третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п.9.2 б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчика повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Судом встановлено, що 04 грудня 2017 року інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_2 виніс постанову серії БР №059119 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 04 грудня 2017 року в 07 год.22 хв. керуючи транспортним засобом SKODA VETI ELEGANCE номерний знак НОМЕР_1 в місті Кременчуці на вулиці Київській,63 при маневруванні на проїзній частині з полоси на іншу полосу не ввімкнув світловий покажчик відповідного напрямку, чим порушив п.9.2б Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи докази дотримання умов, передбачених ч.2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», відсутні.

Також з матеріалів справи не вбачається який саме засіб відео фіксації був використаний. Тобто відсутні докази відповідності фіксації ч. 1 ст. 40 Закону України «Про поліцію».

Наданий відповідачем до суду відеозапис з власного мобільного телефону, як доказ вчинення правопорушення ОСОБА_1, добутий не в передбачений законом спосіб і відповідно відповідач не може посилатися на нього, як на доказ правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, що крім відеозапису з власного мобільного телефону відповідач не надав суду жодних допустимих доказів, які підтверджували б правомірність винесеної ним постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КпАП України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП, не з'ясував всіх фактичних обставин справи, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності передбачені ст.268 КУпАП, та в розумінні ч.2 ст.77 КАС України не довів суду законність своїх рішень і дій.

За таких обставин позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії БР №059119 складену 04 грудня 2017 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн. скасувати і справу провадженням закрити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

У разі оголошення ступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_4