Справа № 820/2762/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

02 березня 2018 року

справа №820/2762/17

адміністративне провадження №К/9901/4288/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Васильєвої І. А., Юрченко В. П.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року (головуючий суддя - Панченко О.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року (у складі колегії суддів: Бегунц А. О., Рєзнікова С. С., Старостін В. В.) у справі 820/2762/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гортехінвест» до Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про скасування наказу про проведення позапланової документальної перевірки,

У С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гортехінвест» (далі по тексту - Товариство, платник податків, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області (далі по тексту - податковий орган, відповідач) про скасування наказу відповідача № 2690 від 20 червня 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Гортехінвест».

Позовні вимоги обґрунтовані неправильним застосуванням пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, абзацу 5 пункту 86.7 статті 87 Податкового кодексу України. Позивач вважає, що проведення позапланової документальної перевірки є протиправним, оскільки за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків, порушення вимог податкового, валютного або іншого законодавства з боку Товариства не виявлено. Як власне і не виявлено невідповідності даних, що наведені в податкових деклараціях позивача.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року, позов задоволено в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем правомірно не надано інформацію та її документальне підтвердження на запити податкового органу від 16 березня 2017 року № 2340/10/20-40-14-13-18 та від 23 березня 2017 року № 2870/20-40-14-13-18, а отже у контролюючого органу не було підстав для проведення позапланової виїзної перевірки.

27 грудня 2017 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року, в якій він, посилаючись на неправильне застосування судами положень пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, абзацу 5 пункту 86.7 статті 87 Податкового кодексу України, обґрунтовує цілковите дотримання процедури призначення позапланової перевірки позивача і, відповідно, наказу № 2960 від 3 липня 2017 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

16 березня 2017 року відповідачем на адресу позивача направлений письмовий запит «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» №2340/10/20-40-14-13-18 у зв'язку з отриманням податкової інформації, яка свідчить про порушення платником податків норм пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейлтек" у грудні 2015 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Біглайн" у січні 2016 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Твінкам ТК" у лютому2016 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Анталія Профі" у серпні 2016 року та Товариством з обмеженою відповідальністю "Концепт Актив" у липні 2016 року за відсутності факту їх реального здійснення.

23 березня 2017 року відповідачам на адресу позивача повторно направлений письмовий запит "Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)" №2870/10/20-40-14-13-18.

У відповідь позивач, листами від 20 квітня 2017 року вих.№332/2 та вих.№322/1, надав письмову відповідь, у якій відмовив у наданні інформації та документів, що зазначені в запиті, у зв'язку із невідповідністю наданого запиту вимогам, передбаченим положенням п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, а також, що у запиті не визначено жодної з передбачених законодавством підстав для його надсилання.

20 червня 2017 року начальником податкового органу винесений наказ №2690 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Гортехінвест" (податковий номер 37575306)".

Щодо доводів касаційних скарг.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Закону України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" (далі по тексту - Закон № 1797), який набрав чинності з 1 січня 2017 року (за виключенням окремих статей), до Податкового кодексу України вносяться зміни, що стосуються контрольно-перевірочної роботи.

Законом № 1797 уточнено підстави для проведення позапланових документальних перевірок. Зокрема, підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України доповнено змістом, що надає можливість проведення позапланової перевірки також у разі отримання інформації, яка свідчить про порушення вимог податкового законодавства.

При цьому підпунктами 78.1.1, 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 Кодексу встановлено термін для надання платниками податків пояснень на запит контролюючого органу - 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, та вимоги до його змісту.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 Кодексу контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Колегія суддів зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що запити, направлені відповідачем на адресу позивача містили вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту - підпункти 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені на наслідком діяльності інформаційних систем автоматизованого моніторингу. Запити містили опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують (а.с.13-17).

За таких обставин на позивача покладався обов'язок щодо надання інформації, про надання якої і складений запит податкового органу.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

До матеріалів справи долучено наказ відповідача від 20 червня 2017 року № 2690, який відповідає цим вимогам.

Вказівка позивача на окремі дефекти запиту про надання інформації і наказу про призначення податкової перевірки для вирішення оспорюваного питання значення немає, оскільки відповідно до усталеної судової практики, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти Кодексу не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на обов'язкові письмові запиту. Письмові запити щодо необхідності подання пояснень сформовані податкових органом на підставі інформації з інформаційних систем автоматизованого моніторингу.

Відповідно до змісту пунктів 74.2, 74.3 статті 74 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла на момент призначення позапланової виїзної документальної перевірки, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що податковий орган при направленні запитів про надання інформації від 16 березня 2017 року № 2340/10/20-40-14-13-18 та 23 березня 2017 року № 2870/10/20-40-14-13-18, а також винесенні Наказу № 2690 від 20 червня 2017 року діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

Судами попередніх інстанцій за наслідками судового розгляду у суді першої інстанції, а також апеляційного перегляду не надано належної оцінки вказаним обставинам. Відповідно до положень п. 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року, суд зобов'язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов'язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частин першої, третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Верховний Суд зазначає, що у цій справі судами попередніх інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права, надана помилкова правова оцінка обставинам, які повно встановлені під час судового розгляду у суді першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області задовольнити в повному обсязі.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року у справі 820/2762/17 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Гортехінвест» до Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про скасування наказу про проведення позапланової документальної перевірки № 2690 від 20 червня 2017 року в повному обсязі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А.Васильєва

В.П. Юрченко