Справа № 766/12689/16-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/12689/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача-головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 26.09.2016 року інспектором Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час реконструкції домоволодіння ОСОБА_3, а саме АДРЕСА_1 та безпосередньо відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 96-1 КУпАП про те, що він начебто передав ОСОБА_3 як замовнику проектну документацію, розроблену з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил державних будівельних норм, стандартів і правил. На підставі акту та протоколу відносно нього 07.10.2016 року відповідачем було винесено постанову № 53/547/01-24 про визнання ОСОБА_2 як головного інженера проекту винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 96-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000,00 грн.

Інспектор Управління ДАБК Херсонської міської ради при оформленні акту та протоколу від 26.09.2016 року безпідставно ототожнив предпроектні пропозиції із робочим проектом, а начальник Управління ДАБК при розгляді справи про адміністративне правопорушення по суті не перевірив зміст документів, на які посилався інспектор при складанні акту та протоколу, та не встановив того, що факту передачі замовнику ОСОБА_3 проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті взагалі не було, отже безпідставно виніс оскаржувану постанову.

У зв'язку з викладеним просив скасувати постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради № 53/547/01-24 від 07.10.2016 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого частиною 1 статті 96-1 КУпАП в сумі 17000,00 грн.; провадження у справі про зазначене правопорушення закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача судові витрати.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуємого судового рішення:

- суд першої інстанції в порушення статті 71 КАС України (в редакції чинній на момент ухвалення постанови суду першої інстанції) переклав тягар доказування на позивача.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що Управлінням з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради 20.09.2016 року було видано направлення для позапланової перевірки № 2-18 та 26.09.2016 року складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою АДРЕСА_1.

26.09.2016 року головним спеціалістом Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Відповідно до вищевказаного протоколу під час огляду ділянки забудови було встановлено, що проводяться будівельні роботи, а саме гр. ОСОБА_3 виконала демонтаж внутрішніх перегородок та огороджувальних конструкцій (зовнішніх стін) квартири АДРЕСА_1 та демонтаж прибудованих господарських споруд (сараїв). Розпочала будівництво квартири першого поверху з газоблоків та улаштування залізобетонних колон першого поверху, а також будівництво демонтованих сараїв згідно проекту «Реконструкції приватної квартири АДРЕСА_1». Документи, які дають право на виконання будівельних робіт забудовником не надано.

Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.09.2016 року викладено, що є підстави вважати, що ТОВ «ТАРОТ, ЛТД» в особі головного інженеру проекту ОСОБА_2 розробило та передало забудовнику проектну документацію «Реконструкція приватної квартири АДРЕСА_1» без містобудівних умов та обмежень, тим самим порушив вимоги статей 5, 23, 26 Закону України «Про архітектурну діяльність». Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена частиною 1 статті 96-1 КУпАП.

07.10.2016 року Управлінням з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради винесено постанову № 53/547/01-24 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Як вбачається з наказу № 141 від 09.08.2016 року, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАРОТ, ЛТД», ОСОБА_2 назначено головним інженером проекту по реконструкції власної квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачем ОСОБА_2 розроблено предпроектну пропозицію «Реконструкція приватної квартири АДРЕСА_1».

Наказом № 142 від 12.08.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАРОТ, ЛТД» затверджено проект реконструкції власної квартири для поліпшення житлових умов за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності будь-яких фактичних даних, які б спростували висновки за протоколом про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, КУпАП, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За змістом частини 1 статті 96-1 КУпАП передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів, будівельних норм, стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта - тягне за собою накладення штрафу на головного архітектора проекту, головного інженера проекту, експерта, інших відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат, від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що головний спеціаліст Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2017 року відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір, колегія суддів також зважає, що в силу вимог частини 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, що з огляду на запроваджений статтею 8 Конституції України принцип верховенства права та в кореспонденції з приписами частини 1 статті 77 КАС України означає абсолютний і безумовний обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку статті 9 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами частини 2 статті 77 КАС України в порядку, що встановлений статтею 90 цього кодексу.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких фактичних даних, які б спростували висновки за актом перевірки.

Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, колегія суддів дійшла висновку про те, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено податковим органом в межах компетенції та у спосіб, що передбачений законодавством, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано. В ході судового розгляду представник відповідача довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача. При цьому звернення позивача з даним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів суд оцінює обраний спосіб ухилення від відповідальності за встановлені порушення.

З огляду на викладене, на підставі статті 8 КАС України, згідно якої, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом та статті 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно доводів апелянта, що суд першої інстанції в порушення статті 71 КАС України (в редакції чинній на момент ухвалення постанови суду першої інстанції) переклав тягар доказування на позивача

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо особливості адміністративного судочинства, яке полягає в покладенні обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення на суб'єкта владних повноважень, та з якого, на думку апелянта, випливає неможливість відмови в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю, з огляду на наступне.

З системного аналізу статті 71 КАС України (в редакції чинній на момент ухвалення постанови суду першої інстанції) випливає, що суб'єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності.

Аналогічні положення містить стаття 77 чинного КАС України.

Однак презумпція винуватості суб'єкта владних повноважень не є абсолютною та її застосування не обумовлює його автоматично програшного становища у справі. Невиконання обов'язку відповідача довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе і правосудне судове рішення. До того ж презумпція винуватості позбавляє суд необхідності перевіряти повідомлені позивачем обставини, якщо вони не викликають обґрунтованого сумніву.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2017 року у справі № 821/1071/17 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 02 березня 2018 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.