Справа № П/811/169/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/169/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Хилько Л.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 1) визнати протиправною відмову відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області; 2) зобов'язати його прийняти рішення про надання такого дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області на підставі заяви від вересня 2017р.; 3) застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов'язання відповідача подати у місячний строк з дня набрання законної сили звіт про його виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно змісту якого просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на підставі того, що запропонована ним для передачі у власність земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на торгах (а.с.21-26).

Дослідивши наявні в справі матеріали та всебічно й повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач 03.10.2017 року звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.7).

Листом від 26.10.2017 року № Г-20096/0-14025/0/6-17 Управління повідомило про відмову в наданні такого дозволу, оскільки запропонована позивачем земельна ділянка була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, згідно наказу від 13.04.2017 року № 195 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права оренди на них на земельних торгах" (а.с.8).

Не погодившись з цим позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що у відповідності з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, згідно пп. "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Так, ст. 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зокрема, відповідно до вимог ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, відмовляючи у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідач посилався на приписи ст.134 Земельного кодексу України.

Статтею 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі, з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 135 Кодексу).

Відповідно до ч.3 ст.135 Земельного кодексу України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, або державний виконавець у разі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Згідно ч.1 ст.136 Земельного кодексу України, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Частина 3 статті 136 Земельного кодексу України передбачає, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Таким чином, Земельним кодексом України прямо передбачено заборону відчуження земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги.

З матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області було винесено наказ №195 від 13.04.2017 року "Про визначення Переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах" та Додаток (а.с. 27). Згідно додатку, до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги, включено зокрема земельну ділянку, що розташована в адміністративних межах Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, цільове призначенням земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа - 150,5000 га, вид угіддя - рілля, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:9112 (а.с.28).

Отже, на час звернення до Управління земельну ділянку, на яку претендував позивач, вже було включено до переліку земельних ділянок, котрі виставлені на земельні торги.

Враховуючи вищевказане та у зв'язку з невідповідністю місця розташування спірної земельної ділянки вимогам Земельного кодексу України (земельна ділянка включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону), суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати, які б підлягають стягнення з позивача на користь відповідача, судом не встановлено.

Керуючись ст. 2, 241, 243-249 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255,295 КАС України та може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Згідно вимог пп.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2