Справа № 810/275/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2018 року справа №810/275/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецькою О.О., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати відмову Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 06.10.2017 року протиправною;

- зобов'язати Фастівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 06.10.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження за період: з 27.04.1986 по 28.04.1986, в розмірі 1180,06 крб.: 2 дні х 30 календарних днів, без обмеження її максимального розміру та з урахуванням уже проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не правомірно відмовлено у перерахунку пенсії, призначеної позивачу на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що підтверджується посвідченням 1 категорії серії А№119357, яке видане Київської обласною державною адміністрацією 10.02.2011.

Як пенсіонер, якому пенсія призначена на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач перебуває на обліку у Фастівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.

06.10.2017 позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою щодо перерахунку пенсії по заробітній платі у сумі 11180,06 карб. за роботу в зоні відчуження у період з 1986 року по 1990 рік на підставі довідки від 28.09.2017 №6810/109/1004/1/00/17.

Однак, відповідач своїм рішенням від 12.10.2017 №81 відмовив заявнику ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до вищевказаної довідки, аргументуючи свою відмову тим, що у матеріалах пенсійної справи позивача вже наявна довідка про заробітну плату від 06.01.2012 №55, на підставі якої йому нарахована пенсія.

Проте, з таким рішенням Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області позивач не погоджується, вважаючи його необґрунтованим та таким, що порушує належне йому право, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку подіям та обставинам, за яких вони відбулись, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 54 цього Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 112 від 25 березня 2014 року був затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Матеріали справи вказують на безспірність того, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, адже був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював у населеному пункті зони відчуження м. Прип`ять на посаді дільничного інспектора, що підтверджується посвідченням 1 категорії №119357 та вкладкою до нього №651720, а також довідкою №6810/109/1004/1/00/17 про заробітну плату, одержану в зоні відчуження в 1986-1990 рр.

Заробітна плата пенсіонера ОСОБА_1, відповідно до довідки, яка знаходиться у пенсійній справі позивача, була нарахована та виплачена без урахування премії, яка була встановлена нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, а отже розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був проведений невірно.

У своєму листі від 29 жовтня 1992 року №09-3751 Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України зазначили, що якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

Підпунктом 3 пункту 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено Постановою СРСР №1512-р від 24 червня 1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

У своєму рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" Конституційний суд України зазначив, що праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Вищий адміністративний суд у своєму рішенні від 18 лютого 2015 року у справі К/800/1607/15 дійшов висновку, що перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС необхідно проводити на підставі постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок №207-7 від 10 червня 1986 року та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право особи на заробітну плату у підвищеному розмірі, за період її роботи у зоні відчуження, гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.

До того ж, видана позивачеві Фастівським МВ ГУ МВС України в Київській області довідка від 29.07.2017 №6810/109/1004/1/00/17 про заробітну плату, одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках засвідчує факт нарахування заробітної плати (грошового забезпечення) у в загальній сумі 1180 карб. 06 коп.

При цьому, довідка від 13.01.2012 №110, на яку посилається відповідач містить відомості про загальну нараховану суму заробітної плати 90 крб., оскільки колонка з показником «Преміювання за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження» немає жодної відмітки.

Сукупно аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за місцем постійної роботи позивачу виплачена заробітна плата без урахування всіх тарифних ставок, премії та доплат, які були встановлені нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, а отже розрахунок заробітної плати за час роботи в зоні відчуження в1986-1990 роках проведений невірно та підлягає перерахунку.

Однак, стосовно здійснення вказаного перерахунку без обмеження її максимального розміру, суд зазначає.

Завданням адміністративного судочинства, згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У цьому контексті, суд звертає увагу позивача, що спірний в рамках даного провадження перерахунок ще не здійснено, а отже порушення щодо порядку та способу його виконання зможе мати місце лише у подальшому, тому вимога щодо перерахунку пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» саме без обмеження її максимального розміру є передчасною.

Аналогічну позицію закріпив Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові №7 від 20 травня 2013 року, зазначивши, що резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати відмову Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 06.10.2017 року протиправною.

3. Зобов'язати Фастівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 06.10.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження за період: з 27.04.1986 по 28.04.1986, в розмірі 1180,06 крб.: 2 дні х 30 календарних днів з урахуванням уже проведених виплат.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.