Справа № 428/5497/17
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/5497/17
Провадження №2-а/428/5/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про скасування рішення №6089/2016 від 24.02.2017р. про відмову в призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», мотивуючи вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 з 02.12.1994р. працював МПП «Глобус» на виробництві хімічних синтетичних смол на посаді начальника цеху опитного промислового виробництва циклогексан-формальдегідної смоли, а з 20.03.2000р. його було переведено на посаду заступника директора. На даний час МПП «Глобус» змінило назву та організаційно-правову форму і є ПП «Глобус-МК». 27.12.2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про призначення пенсії. 24.02.2017р. відповідачем УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області було відмовлено позивачу ОСОБА_1 в призначенні пенсії з причини старого зразка довідки №14 від 12.03.2002р., яка уточнює особливий характер роботи чи умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії. При цьому відповідач не звернув увагу на наявність зазначення атестації робочих місць у належній позивачу ОСОБА_1 трудовій книжці. Позивач ОСОБА_1 вважає відмову відповідача УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області в призначенні пенсії незаконною, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить суд скасувати рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області №6089/2016 від 24.02.2017р. про відмову в призначенні пенсії та зобовязати УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 27.12.2016р., включивши до наявного пільгового стажу стаж його роботи в період з 02.12.1994р. по 19.03.2000р. включно на відповідній посаді у МПП «Глобус», правонаступником якого є ПП «Глобус-МК», як робота у важких умовах праці, відповідно Списку №1.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, додаткових пояснень не мав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення, в яких вказав прохання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1, 03.10.1966р.н., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач, Управління пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Позивач ОСОБА_1 27.12.2016р., по досягненню ним 50 років звернувся до управління із заявою про призначення йому пенсії за віком за Списком №1.

Рішенням управління №6089/2016 від 24.02.2017р. заявнику ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через ненадання довідки, уточнюючої особливий характер та умови праці, необхідної для призначення пільгової пенсії (а.с.7).

Зазначений період (МПП «Глобус» з 02.12.1994р. по 19.03.2000р.) є спірним з точки зору неправомірності його не зарахування до стажу роботи для призначення пільгової пенсії.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003р. №1058-IV (далі Закон №1058) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003р. №1058-ІV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення»

Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991р. №1788-ХІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За правилами частини 1 статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційне наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006р. №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку №18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, що діяв до 16.01.2003 року, було передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники.

Як вбачається з матеріалів справи, посада на якій в спірний період працював позивач ОСОБА_1 віднесена до Списку №1.

Отже, для отримання позивачем права на пенсію йому достатньо було б зарахувати 2 роки 1 місяць 21 день пільгового стажу, тоді як спірний період становить 5 років 2 місяці 19 днів.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993р. затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній.

Згідно з пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів в ній», за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За правилами пункту 20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. При цьому, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено судом, згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 від 14.01.1987р. серії БТ-ІІ №3449564, позивач ОСОБА_1 з 02.12.1994р. працював в МП «Глобус», 22.12.1994р. за результатами атестації робочих місць по умовам праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 (Наказ №5 від 22.12.1994р.), 04.01.2000р. за результатами атестації робочих місць по умовам праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 (Наказ №1 від 04.01.2000р.), 20.03.2000р. переведений по посаду заступника директора по виробництву та загальним питанням (Наказ №17 від 12.03.2000р.). (а.с.5-6). При цьому суд зауважує, що копії вищезазначених наказів, карток обліку робочих місць та переліків робочих місць за Списком №1 наявні в матеріалах справи (а.с.23-44).

За змістом статей 13 та 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до пільгового стажу зараховується робота працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на відповідних роботах, за умови підтвердження первинними документами роботи саме такої роботи повний робочий день, при цьому такими документами можуть бути: журнали виходів на роботу, табелі використання робочого часу, деякі накази чи розпорядження по підприємству. Кожен з цих документів дає лише часткове підтвердження зайнятості на роботах із шкідливими умовами праці, але сукупні дані цих документів можуть бути доказом повної зайнятості працівника.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 відповідно до атестації робочого місця має право на пільгову пенсію.

Аналізуючи наведені положення законодавства, яке дає право позивачу на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку суд дійшов висновку, що не надання позивачем ОСОБА_1 довідок про пільговий характер роботи, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах, оскільки заявник має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах. Отже, відсутність у позивача ОСОБА_1 уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, що свідчить про протиправність спірного рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області №6089/2016 від 24.02.2017р..

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про скасування рішення №6089/2016 від 24.02.2017р. про відмову в призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги ч.1 ст. 139 КАС України, а отже судовий збір у розмірі 640грн., сплачений позивачем ОСОБА_1, підлягає стягненню з відповідача УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 21, 73-77, 229, 241-246, 292-293, 295, 297 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про скасування рішення №6089/2016 від 24.02.2017р. про відмову в призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», задовольнити.

Скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області №6089/2016 від 24.02.2017р. про відмову ОСОБА_1, 03.10.1966р.н., в призначенні пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_1, 03.10.1966р.н., пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 27.12.2016р., включивши до наявного пільгового стажу стаж його роботи в період з 02.12.1994р. по 19.03.2000р. включно на відповідній посаді у Малому приватному підприємстві «Глобус», правонаступником якого є Приватне підприємство «Глобус-МК», код. , як робота у важких умовах праці, відповідно до Списку №1.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області () на користь ОСОБА_1, 03.10.1966р.н., і.н. НОМЕР_1, сплачений судовий збір у розмірі 640грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя