Справа № 826/14940/17
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 березня 2018 року № 826/14940/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 07.04.2016.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нарахована банком за умовами договору та яка анульована, не є доходом платника податків, що підлягає оподаткуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Податкового кодексу України та зазначила, що відповідачем правомірно та в межах своїх повноважень прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається із матеріалів справи, на підставі наказу на перевірку від 05.02.2016 № 55, виданого Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи Скубою П. П. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - ОСОБА_1 на підставі п.п.78.1.2. п.78.1 ст.78, н. 79.1. п. 79.2. ст. 79 розділу II Податкового кодексу України.

Перевірка ОСОБА_1 проводилась за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено Акт від 25.02.2016 № 462/26-56-12-01-05/НОМЕР_2 про результати позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків фізичної особи.

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 абз. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164, п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага, який підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України, та не сплачено податок на суму 102931,86 грн.

За результатами складання Акту перевірки Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.04.2016, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання позивача з податку на доходи фізичних осіб на суму 102931,86 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 25732,96 грн.

08.05.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено Договір про часткове погашення боргу за кредитним договором № 220389821, відповідно до якого позивачу анульовано (прощено) заборгованість за кредитним договором № 220389821 від 03.07.2008 в загальному розмірі 602578,41 грн., з яких 7724,43 долари США (90000 грн.)- основна сума боргу, 512578,41 грн. - пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором та показник «нуль доларів» проценти за користування кредитом. (а.с. 24-28)

Також, п. 7 вищевказаного Договору встановлено, що з підписанням цього Договору позичальник вважається повідомленим, відповідно до підпункту 164.2.17 "д" п. 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України, про часткове анулювання боргових зобов'язань та про те, що сума анульованих боргових зобов'язань буде включена кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому Боргові зобов'язання було анульовано. На позичальника відповідно до положень Податкового Кодексу України покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованих боргових зобов'язань та відображення суми отриманого доходу у вигляді анульованих боргових зобов'язань у річній податковій декларації.

Банк надав повідомлення ОСОБА_1 від 08.05.2014 про анулювання боргу за кредитним договором № 220389821 від 03.07.2008, у якому вказав, що відповідно до вимог Податкового кодексу України сума анульованих боргових зобов'язань буде включена AT «Райффайзен Банк Аваль» до податкового розрахунку доходу, нарахованого на його користь як позичальника за підсумками звітного періоду, в якому боргові зобов'язання було анульовано та роз'яснено, що на позивача, відповідно до підпункту "д" 164.2.17 164.2. статті 164 Податкового кодексу України, покладається обов'язок сплати на доходи фізичних осіб у вигляді суми анульованих боргових зобов'язань та відображення суми отриманого доходу у річній податковій декларації. (а. с.29)

Як убачається з Акту перевірки відповідач виходив з того, що анульована (прощена) ОСОБА_1 Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» основна сума боргу, пеня та проценти в розмірі 4336,11 грн., нараховані протягом дії договору та анульована (прощена) позивачу Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» основна сума боргу, пеня та проценти в розмірі 602 578,41 грн., нараховані протягом дії договору, є доходом отриманим як додаткове благо, оскільки в розумінні ст. 164 ПК України до поняття додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) відноситься сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором.

Висновки, що викладені в Акті перевірки зроблені на підставі даних, отриманих у відповідь на запит відповідача від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (лист № 04-20/46 від 14.01.2016), що свідчать про анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором № НОМЕР_3 від 08.05.2008, та ПАТ «Укрсоцбанк» (лист № 11.1-186/79-1505 від 24.12.2015) про анулювання заборгованості за кредитною карткою, а також використання відомостей з центральної бази даних ДР фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів, «Податковий блок».

Позивач вважаючи дії відповідача необгрунтованими, а висновки Акту перевірки від 25.02.2016 № 462/26-56-12-01-05/НОМЕР_2 безпідставними, та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Згідно з абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Положеннями пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Приписами пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК визначено, що доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі. Судом враховується, що позивачем повернуто банку більшу суму коштів аніж була отримана в якості кредиту, що не може призвести до збільшення загального майнового стану і забезпечення приросту його власних активів.

В свою чергу, скасована банком пеня та штрафи не є доходом отриманим як додаткове благо.

Згідно з абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 165.1.49 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

При цьому, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання (пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України).

З огляду на що, відсотки, які були нараховані боржнику внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. (ст. 509 ЦК України)

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. (ч. 1 ст. 546 ЦК України)

Відповідно до положень ст. 605 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються нормативно - правовими актами цивільного законодавства. Нарахування пені та штрафів є лише засобом забезпечення виконання основного зобов'язання перед третьою особою - банком.

Прощена неустойка у вигляді пені та штрафів не є його доходом і додатковим благом, сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, а неустойка ним не отримується, та при цьому, банківська установа вправі на свій розсуд визначати доцільність її стягнення.

Варто зазначити, згідно з пп. 2 п. 4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за № 1300/27745, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

Перевіряючим (контролюючим) органом, всупереч вимогам пп. 2 п. 4 вказаного Порядку зроблено відповідний висновок про порушення позивачем абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України та, як наслідок, заниження податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік на загальну суму у розмірі 102931, 86 грн. без будь-якого обґрунтування та зазначення відповідних даних, а саме - порушення вимог чинного законодавства викладено без конкретизації по відповідних операціях, без зазначення первинних документів обліку, а кореспонденції рахунків операцій та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, що підтверджують наявність факту порушення.

Суд вважає безпідставним та необґрунтованим висновок Акту перевірки про порушення позивачем абзацу «д» п п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, а винесене на його підставі оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 07.04.2016 № неправомірним.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241-247, 255, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 07.04.2016 № .

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, вул. Турівська, 12, м. Київ, 04080) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 04073) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1286,66 грн. (тисяча двісті вісімдесят шість гривень шістдесят шість копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко