Справа № 802/219/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 лютого 2018 р. Справа № 802/219/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 21034, АДРЕСА_1) до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці (місцезнаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 (місце проживання: 21034, АДРЕСА_1) до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці (місцезнаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що з 01 жовтня 2017 року відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України про підвищення пенсій" № 2148-VIIІ від 03 жовтня 2017 року було здійснено перерахунок пенсії відповідачем, внаслідок якого було осучаснено пенсію.

12 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з інформаційним запитом до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці в якому просила надати інформацію щодо здійсненого з 01 жовтня 2017 року перерахунку пенсії із зазначенням індивідуального коефіцієнта страхового стажу, застосованого під час здійсненого 01 жовтня 2017 року перерахунку пенсії.

Листом № 190/Н-2 від 25 грудня 2017 року управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці повідомило, що станом на 01 жовтня 2017 року загальний страховий стаж для обчислення пенсії врахований в розмірі 58 років 01 січня та 08 днів, що відповідає коефіцієнту стану - 0,58083 до 01 жовтня 2017 року з урахуванням кратності 1,35, коефіцієнт страхового стажу складав 0,75000.

Оскільки позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці та отримує пенсію за віком з червня 1988 року, за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які діяли до 01 жовтня 2017 року, відтак, на думку позивача є неправомірним зменшення відповідачем індивідуального коефіцієнту страхового стажу роботи, який враховувався для перерахунку пенсії в жовтні 2017 року з 0,075000 до 0,58083, внаслідок зміни з 1,35 на 1 величини оцінки одного року страхового стажу, оскільки це має суттєве значення для визначення нового розміру пенсії. Таке зменшення коефіцієнту страхового стажу призвело до зменшення нового розміру пенсії. Тому дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують особисті права та інтереси в сфері пенсійного забезпечення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено 15 денний строк з дня отримання даної ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

14 лютого 2018 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву. У якому, зокрема, зазначено ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 20 червня 1988 року згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" та перераховано з 01 січня 2004 року за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до ст. 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою. За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" проведено осучаснення (перерахунок) призначених раніше пенсій за єдиними правилами обрахунку, із використанням, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії, показника середньої заробітної плати за останні три роки (2014, 2015, 2016) у розмірі 3764,40 грн. та зміненої з 1,35% на 1% величини оцінки одного року страхового стажу. Страховий стаж, обчислений відповідно до ст. 24 Закону, та станом на 01 жовтня 2017 року складає 58 років 01 місяць 08 днів, що відповідає коефіцієнту стажу - 0,58083 (697 місяців), до 01 жовтня 2017 року з урахуванням кратності 1.35 - 0,75000. Відтак, з 01 жовтня 2017 року у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проведено перерахунок пенсії позивача згідно з діючим законодавством, дотримано показника застосування середньої заробітної плати та застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є пенсіонеркою та знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці.

01 жовтня 2017 року відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" ОСОБА_1 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого було осучаснено пенсію.

12 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з інформаційним запитом до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці в якому просила надати інформацію щодо здійсненого з 01 жовтня 2017 року перерахунку пенсії із зазначенням індивідуального коефіцієнта страхового стажу, застосованого під час здійсненого 01 жовтня 2017 року перерахунку пенсії.

Листом № 190/Н-2 від 25 грудня 2017 року управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці повідомило, що станом на 01 жовтня 2017 року загальний страховий стаж для обчислення пенсії врахований в розмірі 58 років 01 січня та 08 днів, що відповідає коефіцієнту стану - 0,58083 до 01 жовтня 2017 року з урахуванням кратності 1,35, коефіцієнт страхового стажу складав 0,75000.

Так, позивач вважає, що зміни в законодавстві були застосовані відповідачем під час проведення перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року та призвели до неправомірного зменшення величини оцінки страхового стажу з 1,35 % до 1% та часткового зменшення нового розміру пенсії внаслідок застосування зменшеного індивідуального коефіцієнту страхового стажу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 1058-ІV від 09 березня 2003 року (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:

Кс= (См*Вс)/100%*12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи або перерахунку пенсії може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

В силу частини 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Так, судом встановлено, що пенсія призначена позивачеві відповідно до Закону №1058-ІV до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій". Відтак, остання підлягає перерахунку з 1 жовтня 2017 року з врахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Крім того, суд зауважує, що оскільки ОСОБА_1 за призначенням пенсії (іншого виду) відповідно до Закону №1058-ІV до відповідача не зверталась, тому у відповідача були відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV, а не частини другої статті 40 Закону №1058-IV.

Разом з цим, частиною 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %

Як встановлено судом ОСОБА_1 перебуває на обліку у управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці та отримує пенсію за віком з 20 червня 1988 року, призначену згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення", із заявою про призначення іншого виду пенсії позивач до відповідача не зверталась.

Таким чином, у даному випадку мав місце перерахунок раніше призначеної пенсії за нормами того ж закону за яким і було призначено пенсію позивачу з 20 червня 1988 року, а не призначення іншої пенсії за іншим законом, у разі якої мала б застосовуватись величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Крім того, щодо посилань позивача на порушення її конституційних прав та неможливості зменшення розміру належних їй пенсійних виплат, суд наголошує, що в контексті даної спірної ситуації після перерахунку, розмір пенсії позивача не був зменшений.

Як випливає із матеріалів справи, розмір пенсії ОСОБА_1 до осучаснення становив 1847 грн. 07 коп., а з 01 жовтня 2017 року (після осучаснення становить) 3299 грн. 99 коп.

Таким чином, з 01 жовтня 2017 року у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проведено перерахунок пенсії позивача згідно з діючим законодавством, дотримано показники застосування середньої заробітної плати та застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а відповідач в свою чергу при перерахунку пенсії позивача правомірно застосував показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, як це передбачено ч. 4-3 в Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: 21034, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці (місцезнаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 28.02.2018

Суддя Мультян Марина Бондівна