Справа № 821/2029/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/2029/17
13:11

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), в якому просить визнати дії відповідача протиправними та стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі №821/334/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, за період з 13.05.2016 по 13.12.2017, в сумі 292184 грн. 84 коп. на картковий рахунок ОСОБА_1 за № 0210-0374 в АТ "Ощадбанк", та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі в частині сплати ОСОБА_1 відповідачем середнього заробітку за час затримки виконання рішення судів в сумі 292184 грн. 84 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду у справі №821/334/16 від 12 травня 2016 року був задоволений частково позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Херсонській області, ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 19.02.2016 № 16-0 "Про звільнення ОСОБА_1І.", поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Херсонській області з 20.02.2016, стягнуто з ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 20.02.2016 по 12.05.2016, у сумі 10461 грн. з відрахуванням обов'язкових платежів; стягнуто з ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на користь ОСОБА_4 надбавку за вислугу років, за період з липня 2014 року по квітень 2015 року, включно у сумі 226,45 грн., індексацію заробітної плати, за період з квітня 2015 року по грудень 2015 року, у сумі 3244,16 грн., надбавку за високі досягнення, за період з липня 2014 року по квітень 2015 року, включно у сумі 113,21 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1711,80 грн. Одеський апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін. 08 червня 2017 року Вищий адміністративний суд України, розглянувши касаційну скаргу, постановив поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області. ОСОБА_1 отримано виконавчий лист №392, направлено до ДФСУ у вересні 2017 року. Також, 04.10.2017 аналогічні матеріали з оригіналом виконавчого листа було направлено до Міністерства Юстиції України. ДФС України не вжив жодної дії щодо відновлення права ОСОБА_1 на працю. Відповідно до довідки ОСОБА_3 об'єднаної податкової інспекції від 18.07.2017 позивачу було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.02.2016 по 12.05.2016 у сумі 10461 грн. з відрахуванням обов'язкових платежів, тому позивач просить стягнути середній заробіток за період затримки з 13.05.2016 по день подання заяви - 19.12.2017.

Позивач зазначає, що відповідно до статей 51 і 52 Закону України "Про державну службу" та постанови Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 року, посадовий оклад першого заступника керівника державного органу (група оплати праці 2), який працює на території одного або кількох районів, міст обласного значення у 2016 році складає 7754 грн., тому коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів для ОСОБА_4 на період з 13.05.2016 по 31.12.2016 дорівнює 7754 грн./2094грн.=3,7, середньоденна заробітна плата за період 2016 року становить 703 грн. 74 коп. (190 грн. 20 коп. х 3,7). Відповідно до постанови КМУ від 18 січня 2017 р. № 15, посадовий оклад першого заступника керівника державного органу (група оплати праці 2), який працює на території одного або кількох районів, міст обласного значення у 2017 році складає 8100 грн., коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів для ОСОБА_4 I I. на період з 01.01.2017 по 31.12.17 дорівнює 8100 грн./2094грн.=3,87. Середньоденна заробітна плата, що використовується для обрахунку за період з 01.01.17 по 19.12.2017 дорівнює 3,87*190,20 грн.=736,01 грн. Позивач просить стягнути за період з 13.05.2016 року по 19.12.2017 року середній заробіток: у 2016 році - 112598,4 грн.; у 2017 році складає 179586,44 грн. Усього за розрахунком позивача загальна сума середнього заробітку становить 292184 грн. 84 коп.

Позивач прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Відповідач (Державна фіскальна служба України) подав заперечення проти позову, в яких посилається на об'єктивні труднощі поновлення позивача на посаді. З листопада 2014 року розпочато реорганізацію територіальних органів Міндоходів у Херсонській області, утворено комісії з реорганізації та призначено керівників комісій, при цьому передбачено суттєве зменшення чисельності працівників Державної фіскальної служби на 30 відсотків. Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 25.12.2015 № 996 "Про затвердження чисельності працівників податкових органів ДФС" затверджено чисельність працівників ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області у кількості 79 штатних одиниць, замість 110. Оскільки рішення суду першої інстанції було змінено постановою Вищого адміністративного суду лише в червні 2017 році, тому період затримки виконання рішення суду є час з 13.05.2017 по день подання заяви 19.12.2017. До 13.05.2017 виконати рішення суду першої інстанції в частині поновлення ОСОБА_1 саме на посаді першого заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області не представлялося можливим, оскільки 30.09.2015 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області. Також відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 не вчинено необхідних дій спрямованих на примусове виконання постанови Вищого адміністративного суду від 08 червня 2017 року шляхом направлення виконавчого листа до виконавчої служби. Таким чином, ДФС України не погоджується з твердженням позивача, що період затримки виконання рішення суду починається саме з 13.05.2016 року. Крім того, ДФС України не погоджується з розрахунком середньої заробітної плати у зв'язку з застосуванням неправильного розміру посадових окладів. Розмір посадового окладу за посадою перший заступник начальника ОСОБА_3 ОДПІ відповідно до штатного розпису ОСОБА_3 ОДПІ затвердженого 15.06.2016, з 01.05.2016 становить 4583 гривень, з 01.01.2017 складає 5539 грн., з 10.11.2017 складає 5655 грн. , з 31.12.2017 складає 5820 грн. За розрахунком відповідача загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу може становити 116524,34 грн.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою від 11.01.18 провадження у справі було відкрито, призначено судове засідання на 31.01.18, але в судове засідання не прибув представник відповідача, не надійшло заперечень проти позову. Розгляд справи було відкладено на 19.02.18.

19.02.18 в судовому засіданні за участю представників сторін було розглянуто клопотання відповідача про залучення до участі в розгляді справи в якості другого відповідача ОСОБА_3 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, яке було мотивоване тим, що призначення на посади начальника, першого заступника начальника територіального органу ДФС здійснюється головою ДФС, але посада заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області знаходиться в структурі ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, заробітна плата виплачується ОСОБА_3 ОДПІ. Суд залишив дане клопотання без задоволення, оскільки у позивача немає ніяких вимог до ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, крім того, спір не стосується поновлення ОСОБА_1 на посаді або виплати йому заробітної плати.

Заслухавши наведені в обґрунтування позову доводи представника позивача, а також заперечення представника відповідача по суті позовних вимог, ознайомившись з письмово викладеними позиціями сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 в період часу з 06.06.2014 по 19.02.2016 займав посаду першого заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області. Наказом голови комісії з реорганізації Міндоходів України від 19.02.2016 № 16-о позивача звільнено з посади першого заступника Новокаховьскої ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області за скороченням штатної чисельності.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду у справі №821/334/16 від 12 травня 2016 року було визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 19.02.2016 року № 16-0 "Про звільнення ОСОБА_1І.", поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Херсонській області з 20.02.2016, стягнуто з ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.02.2016 року по 12.05.2016 року у сумі 10461 грн. з відрахуванням обов'язкових платежів, стягнуто надбавку за вислугу років у сумі 226,45 грн., індексацію заробітної плати за період з квітня 2015 року по грудень 2015 року у сумі 3244,16 грн., надбавку за високі досягнення за період з липня 2014 року по квітень 2015 року включно у сумі 113,21 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1711,80 грн. за період 20.02.2016 - 01.03.2016.

Одеський апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.

08 червня 2017 року Вищий адміністративний суд України, змінивши постанову Херсонського окружного адміністративного суду, постановив поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області.

Позивач направив до ДФСУ виконавчий лист №392, який отримано 22.09.2017 року. Але ДФС України не вживав дій щодо поновлення позивача на посаді.

Відповідно до довідки ОСОБА_3 об'єднаної податкової інспекції від 18.07.2017 року №77/10/21-0205-055 ОСОБА_1 було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.02.2016 по 12.05.2016 у сумі 10461 грн. з відрахуванням обов'язкових платежів.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки рішення суду про поновлення його на роботі станом на сьогодняшній день не виконано, то він має право, відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України, на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення з 13.05.2016 року по день розгляду справи.

При вирішені спору суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Оскільки ОСОБА_1 був звільнений 19.02.2016 незаконно, цей факт встановлений судом, судове рішення набрало законної сили, то відповідач був зобов'язаний поновити ОСОБА_1 на попередній посаді, з якої позивач був звільнений, а в подальшому при ліквідації установи, у новоутвореній ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Відповідач не надав суду доказів поновлення ОСОБА_1 ні на посаді заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ ГУ Міндоходів України, ні на посаді першого заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області. Відповідачем надано суду листа в.о. директора Департаменту кадрової політики від 08.02.2018 про те, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ перебуває в процесі виконання.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Частиною 2 ст. 257 цього Кодексу встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. При цьому п.3 ч.1 ст.256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно. Аналогічні приписи містить ст. 235 КЗпП України.

Частиною 4 ст. 257 КАС України, законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок, який не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. Таким чином, постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 № 821/334/16 в частині поновлення позивача на роботі повинна була виконана відповідачем негайно, тобто вже наступного робочого дня, незалежно від реалізації позивачем процедури примусового виконання цього судового рішення.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.34 постанови від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Ч. 2 ст. 65 Закону № 1404-УШ "Про виконавче провадження" встановлено, що судове рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Поновлення на попередній роботі відбувається з дати звільнення, яке відповідно до цього рішення, визнається незаконним . Виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного акта органу, що прийняв незаконне рішення про звільнення.

Затримка роботодавцем виконання судового рішення про поновлення на роботі прирівнюється до вимушеного прогулу працівника, тому в такому випадку роботодавець зобов'язаний виплатити середній заробіток за весь час затримки (ст. 236 КЗпП).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи те, що постанова Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 821 /334/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області не виконана, суд погоджується з доводами позивача, що він має право, відповідно до статті 236 КЗпП, на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Даною постановою визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Згідно попереднього судового рішення по справі № 821/334/16 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 190 грн. 20 коп., виходячи з розрахунку: заробітна плата за два останні місяці роботи - грудень 2015 року, січень 2016 року (7988 грн. 40 коп. + 3994 грн. 20 коп.) ділиться на 42 робочих дня.

За змістом пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. Коефіцієнт підвищення визначається шляхом ділення тарифної ставки (посадового окладу), встановленого працівнику після підвищення, на тарифну ставку (посадовий оклад), що була встановлена до підвищення.

Розмір посадового окладу за посадою перший заступник начальника ОСОБА_3 ОДПІ, відповідно до штатного розпису ОСОБА_3 ОДПІ, затвердженого 15.06.2016, згідно з наказом ДФС від 24.05.2016 № 465 "Про умови оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів", та додатку № 3 до наказу ДФС від 24.05.2016 №465 (у редакції наказу ДФС від 07.06.2016 №496) з 01.05.2016 року становить 4583 гривень.

Коефіцієнт коригування складає: 4583 грн. : 2094,00 грн. = 2,19. Отже, середньоденний заробіток скоригований на коефіцієнт підвищення, з 01.05.2016 складає: 190,20*2,19 = 416,53 грн. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу с 13.05.2016 по 31.12.2016 складає: 149 днів робочих днів * 416,53 грн. = 62062,97 грн.

Розмір посадового окладу за посадою перший заступник начальника ОСОБА_3 ОДПІ, відповідно до штатного розпису ОСОБА_3 ОДПІ, затвердженого 13.02.2017 року та введеного в дію з 01.01.2017 року відповідно до наказу "Про введення в дію штатного розпису ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на 2017 рік" від 17.02.2017 року № 12 складає 5539 грн. Коефіцієнт коригування визначається шляхом ділення окладу, який встановлено працівникові після підвищення, на оклад, який був у працівника до підвищення: 5539 грн. : 4583,00 грн. = 1,21, середньоденний заробіток скоригований на коефіцієнт підвищення, складає: 416,53 грн. х 1,21 = 504,01 грн., кількість робочих днів 01.01.2017 - 09.11.17 становить 213 дн., загальна сума середнього заробітку становить 504,01 х 213 днів = 107354,13 грн.

З 10.11.2017 розмір окладу першого заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ за посадою становить 5655 грн., підвищення становить коефіцієнт 5655 грн. : 5539 грн. = 1,02. Кількість днів прострочення з 10.11.17 по 31.12.17 становить 36 робочих днів. Середній заробіток 504,01 х 1,02 = 514,09 грн. за день, за весь період 514 грн. 09 коп. х 36 дн. = 18507,24 грн.

З 01.01.2018 розмір окладу першого заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ за посадою складає 5820 грн., коефіцієнт підвищення складає 1,03 = 5820 грн. : 5655 грн. Середній заробіток за день обчислюється наступним чином : 514,09 грн. (попередній розмір середньоденного заробітку) х 1,03= 529,72, за період 01.01.2018 - 19.02.2018 складає 33 робочих днів, розмір середньоденного заробітку 33 р.дн. х 529,72 грн. =17480,76 грн.

Таким чином, за розрахунком суду, розмір середнього заробітку за період 13.05.2016 - 19.02.2018 становить суму 205406 грн. 59 коп. = 62064,46 грн. + 107354,13 грн. + 18507,24 грн.+ 17480,76 грн.

Доводи відповідача про те, що були об'єктивні причини невиконання судового рішення щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді не приймаються судом до уваги, як не підтверджені документально. Факти скорочення чисельності працюючих в Новокаховьскій ОДПІ, факт її ліквідації та створення ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області не є тими обставинами, які перешкоджали відповідачу виконати зазначене судове рішення.

Визнання наказу про звільнення незаконним автоматично тягне за собою поновлення працівника на роботі та обов'язок роботодавця виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу. Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. Це означає, що роботодавець може добровільно виконати судове рішення, не очікуючи після винесення рішення судом звернення працівника щодо поновлення на посаді до роботодавця або до державної виконавчої служби. Поновлення працівника на роботі потребує дотримання умов, передбачених трудовим законодавством.

Частиною 2 статті 235 КЗпП передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Тобто, скасування наказу про звільнення працівника автоматично тягне за собою поновлення його на роботі та вирішення питання щодо відшкодування останньому середнього заробітку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими статтею 90 КАС України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Розміри окладів за постановою КМУ № 292 від 06.04.2016 та № 15 від 18.01.2017 суд не застосовує, оскільки відповідачем надано документальне підтвердження дійсних розмірів посадових окладів. Середній заробіток ОСОБА_1 не може перевищувати заробітку працюючого службовця на аналогічній посаді.

Щодо вимоги позивача про встановлення певного строку для подання до суду звіту про виконання рішення суду про виплату середнього заробітку, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України (редакція чинна на момент винесення судового рішення у справі) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

В своєму ж клопотанні про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що дане рішення суду буде відповідачем тривалий час невиконане, в зв'язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права.

На підставі вищезазначеного, дане клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в сумі 205406 грн. 59 коп., за період з 13.05.2016 по 19.02.2018.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Задовольнити позов частково.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ-53, Львівська площа, 8) на користь ОСОБА_1 (74900, АДРЕСА_1, картковий рахунок 0210-0374 в АТ "Ощадбанк", номер картки 175686) 205406 грн. 59 коп. (двісті п`ять тисяч чотириста шість гривень п`ятдесят дев`ять копійок) середнього заробітку за час затримки виконання судових рішень по справі № 821/334/16 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, за період 13 травня 2016 року - 19 лютого 2018 року.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28 лютого 2018 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 12.3