Справа № 810/4491/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року № 810/4491/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Мобільний рятувальний центр ДСНС України» до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про оскарження рішення ,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Державне підприємство «Мобільний рятувальний центр ДСНС України» з позовом, в якому просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2017 року ВП № 55230735 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича в частині стягнення з Державного підприємства «Мобільний рятувальний центр ДСНС України» виконавчого збору у розмірі 12 800, 00 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що положення ЗУ «Про виконавче провадження», що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду.

Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзиву на позовну заяву не надав.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2017 у справі № 372/3557/16-ц позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державного підприємства «Мобільний рятувальний центр ДНСН України», треті особи: Міністерство соціальної політики України, Департамент соціальної політики виконавчого органу міської ради (Київська міська державна адміністрація), Державна служба України з надзвичайних ситуацій про визнання права на отримання довідки та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

На виконання Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2017 у справі № 372/3557/16-ц видано виконавчий лист № 372/3557/16-ц про: «Зобов'язати Державне підприємство "Мобільний рятувальний центр ДСНС України" (ідентифікаційний код: 33791092) видати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Довідку про особливий характер та умови праці, Довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 15.12.2005 року по 01.03.2010 року включно, Довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах, для подачі до органу Пенсійного фонду, що призначає пенсію, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, Постановою КМУ від 12.08.2003 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Перепелицею Артемом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55230735, якою зобов'язано боржника - Державне підприємство "Мобільний рятувальний центр ДСНС України" виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. У пункті 3 резолютивної частини постанови вказано: "Стягнути з боржника виконавчий збір/ основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800 грн."

Позивач, не погоджуючись із вказаною постановою в частині стягнення з боржника виконавчого збору, звернувся до суду.

Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження"

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно ч.1 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частина 3 статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 64-67 Закону.

Отже, обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є:

1) фактичне виконання судового рішення;

2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Суд звертає увагу, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2017 є рішенням немайнового характеру. Порядок виконання таких рішень передбачений розділом VIII ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Виходячи з аналізу статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження» суд зазначає, що під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Так, якщо рішення можливо виконати без участі боржника, державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто, не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, положення ЗУ «Про виконавче провадження», що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

Суд звертає увагу, що виконання судового рішення Обухівського районного суду Київської області можливе лише боржником, адже видати гр. ОСОБА_2 Довідку про особливий характер та умови праці, Довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 15.12.2005 року по 01.03.2010 року включно, Довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах, може виключно ДП «Мобільний рятувальний центр ДСНС України».

Крім того, судом встановлено, що фактично судове рішення державним виконавцем виконане не було. Державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 ЗУ «Про виконаче провадження.

Більш того, рішення Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2017 у справі № 372/3557/16-ц може бути виконане лиже боржником, державний виконавець взагалі не в змозі без участі боржника в примусовому порядку виконати дане рішення, а отже, й відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку стягнення виконавчого збору з позивача згідно постанови державного виконавця від 24.11.2017 ВП № 55230735 є безпідставним та необґрунтованим, що свідчить про протиправність спірної постанови в частині стягнення з боржника виконавчого збору.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всупереч наведеним вимогам відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів щодо правомірності своїх дій, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 239, 242, 244, 245, 246, 250, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2017 року ВП № 55230735 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича в частині стягнення з Державного підприємства «Мобільний рятувальний центр ДСНС України» виконавчого збору у розмірі 12 800, 00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.