Справа № 812/1516/15
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року справа №812/1516/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Міронової Г.М.,

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

з участю представника позивача Родича С.В.

представників відповідача Вакуленко Н.Ф., Шепіль В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінвест» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року у справі № 812/1516/15 (головуючий І інстанції Петросян К.Є., м.Сєвєродонецьк, Луганська область, повний текст постанови складений 12 грудня 2017 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінвест» до Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа: Луганська митниця ДФС України про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізінвест» (далі - ТОВ «Лізінвест») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ГУ ДФС у Луганській області), в якому просив визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.09.2015 № на загальну суму 1465861,10 грн. та № на загальну суму 293172,24 грн. (т.1 а.с. 3-6).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 зазначений позов ТОВ «Лізінвест» було частково задоволено: визнано незаконним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області № від 10.09.2015 в частині суми грошових зобов'язань за штрафними санкціями 488620,37 грн; визнано незаконним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області № від 10.09.2015 в частині суми грошових зобов'язань за штрафними санкціями 97724,08 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1 а.с. 234-238).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.02.2016 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 скасовано, у задоволенні позову ТОВ «Лізінвест» до ГУ ДФС у Луганській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено (т.2 а.с.42-44).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.05.2017 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.02.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с. 181-187).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 Луганську митницю ДФС залучено до у часті у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (т.3 а.с. 173-174).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Лізінвест» до ГУФДС у Луганській області, третя: Луганська митниця ДФС про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень (т.3 а.с. 274-281).

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов повністю через порушення норм матеріального та процесуального права, необ'єктивне і неповне дослідження доказів. Зокрема, в обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначав, що судом не вивчено питання належності та допустимості доказів у справі. Ряд документів, наданих відповідачем та третьою особою, не мали ознаки належності та в більшій мірі є недопустимими. Судом першої інстанції не виконанні вимоги ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.05.2017 по вивченню всіх обставин та належних доказів, оскільки судом відмовлено у задоволенні клопотання про проведення почеркознавчої експертизи підпису президента Волгоградської ТПП, а на думку позивача зазначений підпис у документах суттєво відрізняється, що вказує на можливе підроблення документів. Крім того, копії документів, наданих відповідачем, не відповідають державним стандартам. Ксерокопії документів, наданих відповідачем до суду, начебто отриманих від Волгоградської ТПП Російської Федерації через Луганську митницю, передано без доказів такої передачі. Також зазначив про порушення відповідачем порядку проведення документальної невиїзної перевірки, встановленому ст. ст. 351-353 Митного кодексу України (т.4 а. с. 2-6).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Зокрема, вважав, що незважаючи на ту обставину, що податковий орган отримав повідомлення про анулювання Сертифікатів форми СТ-1 контрагента, проте не було з'ясовано чи був дотриманий порядок анулювання свідоцтва контрагента за законодавством Російської Федерації.

Представники відповідача заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали їх необгрунтованими, зокрема пояснили, що відповідачем не заперечується реальність здійснення імпортних митних операцій позивача з його контрагентом, водночас податковий орган наполягав, що анулювання Сертифікатів форми СТ-1 контрагента позивача, унеможливило застосування преференцій, тобто оформлення товару без обкладання ввізним митом.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Лізінвест» зареєстроване в якості юридичної особи (), перебуває на обліку в Рубіжанській ОДПІ з 07.03.2008 (т.1 а.с.67-68, т.3 а.с.252-255).

Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 15.07.2015 №60 призначено проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи ТОВ «Лізінвест» з 22.07.2015 до 18.08.2015 тривалістю 20 робочих днів (т.1 а.с.8-34, 120-122, 125-146).

Листом ГУ ДФС у Луганській області від 15.07.2015 №139/10/12-32-22-05-05 відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.347, ч.2 ст.353 Митного кодексу України запропоновано ТОВ «Лізінвест» надати для перевірки завірені належним чином копії документів щодо імпортних операцій, оформлених за період з 01.09.2012 до 31.12.2012 по відповідних митних деклараціях (т.1 а.с.41-42).

Листом від 20.07.2015 №126/1 ТОВ «Лізінвест» повідомило ГУ ДФС у Луганській області про неможливість надання документів щодо імпортних операцій з ТОВ «РК-Трейдінг» за період з 01.09.2012 до 31.12.2012, у зв'язку з їх відсутністю на підприємстві. Зокрема, даним листом позивач повідомив, що оригінали документів були надані керівником ТОВ «Лізінвест» слідчому управління фінансових розслідувань ГУ Мінхоходів у Луганській області в рамках кримінального провадження №0000034; 09.09.2014 позивачем отримано постанову про закриття кримінального провадження, однак документи, які надавались не були повернуті після закриття кримінального провадження, оскільки залишилися у м.Луганську в ГУ Мінходохів у Луганській області і можливість їх повернення відсутня з огляду на проведення антитерористичної операції. Одночасно позивачем додано до листа підтверджуючі копії супровідного листа від 14.05.2014 про спрямування документів та постанови про закриття кримінального провадження (т.1 а.с.47-54).

За результатами перевірки ГУ ДФС у Луганській області складено акт від 25.08.2015 № 12/12-32-22-05/34933894, висновками якого встановлені порушення:

-згідно з п.9.3 Правил визначення країни походження товарів за Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009 сертифікати походження форми СТ-1 від 07.09.2012 №RUUA , від 12.09.2012 №RUUA , від 20.09.2012 №RUUA, від 04.10.2012 №RUUA , від 11.10.2012 №RUUA , від 24.10.2012 №RUUA , від 08.11.2012 №RUUA , від 20.11.2012 №RUUA , від 27.11.2012 №RUUA , від 30.11.2012 №RUUA , від 10.12.2012 №RUUA , від 18.12.2012 №RUUA, №RUUA , №RUUA , №RUUA , від 21.12.2012 №RUUA , №RUUA не визнаються дійсними у зв'язку з тим, що за результатами досліджень та на основі інформації, отриманої за запитами, надісланими до компетентних органів країни вивезення, виявлено що ці Сертифікати СТ-1 видано з порушенням вимог, встановлених Правилами;

- ст.1 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про вільну торгівлю від 24.06.1993, ст.2 Договору про зону вільної торгівлі від 18.10.2011, п.5.1, п.6.1, п.9.3 Правил визначення країни походження товарів за Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, ст.278, ч.1 ст.279, ч.5 ст.280, ч.1 ст.281, ст.292 Митного кодексу України, в результаті чого до товару фталевий ангідрид технічний марки А, що ввезений за митними деклараціями №702190001/2012/004891 від 20.09.2012, №702190001/2012/004930 від 21.09.2012, №702190001/2012/005058 від 27.09.2012, №702190001/2012/005344 від 12.10.2012, №702190001/2012/005515 від 22.10.2012, №702190001/2012/005676 від 31.10.2012, №702190001/2012/005890 від 15.11.2012, №702190001/2012/006047 від 26.11.2012, №702190001/2012/006146 від 03.12.2012, №702190001/2012/006172 від 06.12.2012, №702190001/2012/006324 від 18.12.2012, №702190001/2012/006357 від 19.12.2012, №702190001/2012/006372 від 20.12.2012, №702190001/2012/006373 від 20.12.2012, №702190001/2012/006383 від 20.12.2012, №702190001/2012/006409 від 24.12.2012, №702190001/2012/006410 від 24.12.2012, не може бути застосований режим вільної торгівлі та пільговий режим оподаткування по ввізному миту та на підставі цього встановлено факт заниження податкових зобов'язань зі сплати ввізного мита в сумі 977240,73 грн., яка підлягає сплаті до Державного бюджету України;

- ст.1 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про вільну торгівлю від 24.06.1993, ст.2 Договору про зону вільної торгівлі від 18.10.2011, п.5.1, п.6.1, п.9.3 Правил визначення країни походження товарів за Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, пп. «в» п. 185.1 ст. 185, п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено факт заниження податкових зобов'язань зі сплати податку на додану вартість в сумі 195448,16 грн., яка підлягає сплаті до Державного бюджету України (т.1 а.с.125-146).

01.09.2015 за №217-юр-01/09 ТОВ «Лізінвест» направлено відповідачу акт перевірки від 25.08.2015 з зауваженнями до нього (т.1 а.с.55-58).

Листом від 09.09.2015 №220/10/12-32-22-05-05 ГУ ДФС у Луганській області за результатами розгляду зауважень позивача до акту перевірки прийнято рішення про залишення без змін висновків результатів перевірки (т.1 а.с.59-63).

09.09.2015 відповідачем складено акт відмови ТОВ «Лізінвест» від підпису від 09.09.2015 №1/22-05 (т.1 а.с.154). На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Луганській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.09.2015:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: мито на товари, що ввозяться суб'єктами господарської діяльності в сумі 977240,73 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 488620,37 грн. (т.1 а.с. 155).

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів в сумі 195448,16 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 97724,08 грн. (т.1 а.с. 156).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи та не є спірними.

Спірним у справі є протиправність (правомірність) прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень від 10.09.2015 №№, .

Спірні відносини врегульовані нормами Митного кодексу України (далі - МК України), Податкового кодексу України (далі - ПК України), Правил визначення країни походження товарів за Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009 від 20.11.2009 (далі- Правила) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Щодо підстав проведення відповідачем документальної невиїзної перевірки ТОВ «Лізінвест» та дотримання умов і порядку її проведення колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч.1 ст.345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до ч.3 ст. 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств (ч.1 ст.351 МК України).

Відповідно до ч.2 ст.351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки (ч.4 т.351 МК України).

Наказ від 15.07.2015 №60 про проведення документальної перевірки ТОВ «Лізінвест», виданий згідно із п.2 ч.3 ст.345 МК України та ч.2, ч.4 ст.351 МК України.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для призначення ГУ ДФС у Луганській області документальної перевірки ТОВ «Лізінвест» слугував лист Луганської митниці від 10.06.2015 №1637/9/12-70-25, яким останній надіслав відповідачу завірену копію листа Волгоградської Торгово-промислової палати Російської Федерації від 21.03.2014 №1055 про анулювання сертифікатів СТ-1, виданих експортеру ТОВ «РК-Трейдінг» (Російська Федерація) на товар «фталевий ангідрид технічний марки А, гатунок вищий» на підставі надання експортером недостовірної інформації (т.1 а.с. 167-168 ,217).

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що письмове повідомлення про дату початку та місце проведення документальної невиїзної перевірки від 15.07.2015 №1 та копію наказу від 15.07.2015 №60 направлено позивачу засобами поштового зв'язку 15.07.2015 та отримано останнім 17.07.2015, що не заперечувалось представником позивача у судовому засіданні (т.3 а.с.264).

Отже, контролюючим органом дотримано умови та порядок проведення документальної перевірки стосовно ТОВ «Лізінвест».

В свою чергу, позивач має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді, однак, зазначеним правом позивач не скористався.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 24 грудня 2010 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Щодо доводів представника позивача про порушення відповідачем строків проведення перевірки, визначених ст.321 МК України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів (ч.4 ст.321 МК України).

Тобто, строк 180 календарних днів, визначений даною нормою МК України підлягає застосуванню до товарів, що перебувають під митним контролем до моменту їх поміщення у відповідний митний режим.

Відповідно до митних декларацій ТОВ «Лізінвест», наявних в матеріалах справи (т.1 а.с.180-212), позивачем самостійно заявлено в графі «1 декларація» митний режим - «ІМ 40», у зв'язку із чим даний строк до спірних правовідносин застосуванню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.2 ст.345 МК України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме 1095 днів.

Згідно матеріалів справи факт анулювання сертифікатів СТ-1, виданих експортеру ТОВ «РК-Трейдінг» (Російська Федерація) на товар фталевий ангідрид технічний марки А, гатунок вищий був встановлений у березні 2014 року відповідно до листа Волгоградської ТПП від 21.03.2014 №1055, а перевірка проведена ГУ ДФС у Луганській області у серпні 2015 року, про що складено акт від 25.08.2015. Таким чином, контролюючим органом дотримано вимоги ст.102 ПК України щодо строків проведення перевірки ТОВ «Лізінвест».

Щодо виявлених в ході перевірки порушень суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Із змісту акту перевірки встановлено, що на підставі контракту від 29.03.2012 №29/03, укладеного між ТОВ «Лізінвест» (покупець) та ТОВ «РК-Трейдінг» (продавець) на імпорт фталевого ангідриду, в період з 01.09.2012 по 31.12.2012 ТОВ «Лізінвест» здійснено ввезення 1226,5 тон фталевого ангідриду технічний марки А, вищого гатунку, виробник ОАО «Каустик», країна виробництв: RU за наступними митними деклараціями: 702190001/2012/004891 від 20.09.2012, №702190001/2012/004930 від 21.09.2012, №702190001/2012/005058 від 27.09.2012, №702190001/2012/005344 від 12.10.2012, №702190001/2012/005515 від 22.10.2012, №702190001/2012/005676 від 31.10.2012, №702190001/2012/005890 від 15.11.2012, №702190001/2012/006047 від 26.11.2012, №702190001/2012/006146 від 03.12.2012, №702190001/2012/006172 від 06.12.2012, №702190001/2012/006324 від 18.12.2012, №702190001/2012/006357 від 19.12.2012, №702190001/2012/0063372 від 20.12.2012, №702190001/2012/006373 від 20.12.2012, №70219000/2012/006383 від 20.12.2012, №702190001/2012/006409 від 24.12.2012, № 702190001/2012/006410 від 24.12.2012 (т.1 а.с. 130).

Контракт від 29.03.2012 №29/03 укладено в м.Еліста (Росія) з боку ТОВ «Лізінвест» директором Онуляком В.І. та з боку ООО «РК-Трейдінг» генеральним директором Хомутовим О.С. (т.1 а.с. 130, 176-178).

Згідно з п.1.1 контракту продавець продає, а покупець придбає фталевий ангідрид технічний марки А, код ТН ЗЕД 29 17 35 0000, згідно діючих стандартів або технічних умов, в подальшому товар згідно із специфікаціями, прикладеними до цього контракту, які є його невід'ємною частиною (т.1 а.с. 130).

Пунктом 2.3 контракту встановлено, що відповідність якості товару умовам контракту повинна підтверджуватися сертифікатом (паспортом) якості (т.1 а.с. 131).

Митне оформлення вищезазначеного товару здійснено за кодом згідно УКТ ЗЕД , заявлено країну походження - Російська Федерація, із застосуванням до товару режиму вільної торгівлі (преференція 400) та звільненням від сплати ввізного мита на підставі сертифікатів про походження товару форми СТ-1, виданих Волгоградською торгово-промисловою палатою, реквізити яких зазначено в графі 44 МД (т.1 а.с. 133).

В графі 36 митних декларацій зазначено код тарифної пільги (тарифної преференції)-400 000 000. В графі 31 перелічених вище МД та в електронних інвойсах в якості виробника зазначено ОАО «Каустик», а в графі 34 цих МД заявлено код країни походження - RU (згідно Наказу №107 та Наказу №1011-Російська Федерація) (т.1 а.с. 133-134).

Аналізом митних оформлень суб'єкта господарювання встановлено, що протягом 2012 року та на початку 2013 року ТОВ «Лізінвест» здійснювався експорт фталевого ангідриду технічної марки А, хімічні властивості якого повністю співпадають з отриманим по імпорту фталевим ангідридом. Графа 31 МД на експорт товару містить наступні дані: фталевий ангідрид технічний марки А, вищого гатунку, лускоподібний, білого кольору, виробник: ТОВ «Лізінвест», країна виробництва: UA. Експорт товару здійснювався в режимі ЕК 10 та ЕК 11, як готова продукція, виготовлена з давальницької сировини згідно умов договору від 22.09.2010 №01/09-10 (т.1 а.с. 135).

ТОВ «Лізінвест» (виконавець) - Україна м.Рубіжне, площа Хіміків, б.2, в особі директора Онуляка В.І. уклало договір від 22.09.2010 №01/09-10 на виконання робіт по виготовленню продукції з давальницької сировини з ТОВ «РК-Трейдінг» (замовник) - Росія, Республіка Калмикія, м.Еліста, вул.Леніна, б.263а, приміщення 11, в особі генерального директора Машканцева І.О. Предметом цього договору є підряд на переробку давальницької сировини замовника - ортоксилола нафтового з метою отримання готової продукції - ангідриду фталевого технічного марки А, гатунок вищий. Умовами договору передбачено, що роботи по цьому договору виконуються з давальницької сировини замовника (ортоксилол нафтовий) та технічними засобами виконавця (т.1 а.с. 135-136).

Відповідно до цього договору ТОВ «Лізінвест» протягом 2012 року отримано 4372060 кг ортоксилолу нафтового (о-ксилол) вищого гатунку, циклічний вуглеводень. Виробник: ОАО «Уфанефтехим», країна виробництва: RU на загальну суму 35502625,81 грн або 4442931,10 дол США. Постачальником давальницької сировини виступав ОАО «Каустик», Російська Федерація, 400097, м.Волгоград, вул. 40-років ВЛКСМ, б.57 (т.1 а.с. 136).

За результатом переробки 4372,06 т давальницької сировини, отриманої в 2012 році, ТОВ «Лізінвест» було експортовано на адресу отримувачів ВАТ «Каустик» та ТОВ «РК-Трейдинг», Російська Федерація, 4547,7 тон ангідриду технічного марки А, вищого гатунку, лускоподібного (а.с. 136-137).

Аналізом митних оформлень фталевого ангідриду технічного марки А, що здійснювалося підприємством протягом 2012 року та на початку 2013 року, контролюючим органом встановлено, що ТОВ «Лізінвест» здійснювався експорт та імпорт ідентичного товару, який має однакові властивості та вироблений за одними технічними умовами (а.с. 137).

Про вищевикладені факти Луганська митниця 31.12.2013, 24.02.2014 повідомила торгово-промислову палату Російської Федерації та Волгоградську ТПП з вимогою провести додаткову перевірку походження товару (т.1 а.с.159-160, 162-166).

Відповідно до п.6.7 Правил у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до вповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

Згідно з ст.45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

З метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами ( ч.5 ст.334 МК України).

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів (п.8 ч.1 ст.336 МК України).

Отже, чинним законодавством встановлено право звернення органу доходів і зборів з запитом про проведення перевірки та отримання документів. Крім того, що дії третьої особи або відповідача щодо надіслання відповідних запитів до Волгоградської ТПП не є предметом оскарження в цій справі.

Листом від 21.03.2014 №1055 Волгоградська ТПП повідомила Луганську митницю про анулювання сертифікатів СТ-1, виданих експортеру ТОВ «РК-Трейдінг» (Російська Федерація) на товар «фталевий ангідрид технічний марки А, гатунок вищий на підставі надання експортером недостовірної інформації (т.1 а.с.167-168).

10.06.2015 №1637/9/12-70-25 Луганська митниця ДФС направила на адресу ГУ ДФС у Луганській області завірену копію листа Волгоградської ТПП від 21.03.2014 №1055, що стало підставою для призначення та проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Лізінвест».

Згідно з п.54.4 ст.54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

За приписами п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

54.3.6. результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до п.57.2 ст.57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст.54 ПК України).

Згідно з частинами 1, 2 ст.36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.ч.1-3 ст.43 МК України).

Для визначення країни походження товарів, що походять із держав - учасниць Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року і знаходяться в торговельному обігу між цими державами, Сторони керуються Правилами визначення країни походження товарів.

Відповідно до п.2.1 Правил країною походження товару вважається держава - учасниця Угоди, на території якої товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил.

Для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 (бланк сертифіката наведено в додатку 2, який є невід'ємною частиною цих Правил) чи декларації про походження товару (п.6.1 Правил).

Під час вивезення товарів з держав - учасниць Угоди сертифікат про походження товару форми СТ-1 видається органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства (далі - уповноважений орган) (п. 6.3 Правил).

Відповідно до ст.336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом:

1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян);

3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів;

6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем;

7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Судами як першої, так і апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Лізінвест» при здійсненні митного оформлення «фталевого ангідриду технічного марки А» були надані сертифікати походження СТ-1: RUUA від 07.09.2012, RUUA від 12.09.2012, RUUA від 20.09.2012, RUUA від 04.10.2012, RUUA від 11.10.2012, RUUA від 24.10.2012, RUUA від 08.11.2012, RUUA від 20.11.2012, RUUA від 27.11.2012, RUUA від 30.11.2012, RUUA від 10.12.2012, RUUA , RUUA , RUUA , RUUA від 18.12.2012, RUUA , RUUA від 21.12.2012, видані Волгоградською ТПП.

Надання ТОВ «Лізінвест» при ввезенні «фталевого ангідриду технічного марки А» сертифікатів походження товару форми СТ-1 забезпечило позивачу звільнення від ввізного мита відповідно до Угоди про вільну торгівлю між Урядом України та Урядом Російської Федерації від 24.06.1993, Договору про зону вільної торгівлі від 18.10.2011 та ст.281 МК України.

В свою чергу, дані сертифікати були анульовані Волгоградською ТПП на підставі надання експортером недостовірних відомостей, про що повідомлено листом Волгоградської ТПП від 21.03.2014 вих.№1055 (т.1 а.с.167-168, т.3 а.с.258-259).

У зв'язку з анулюванням Волгоградською ТПП сертифікатів походження СТ-1, на думку податкового органу, до ТОВ «Лізінвест» не може бути застосований режим вільної торгівлі та пільговий режим оподаткування по ввізному миту, в результаті чого актом перевірки встановлено факт заниження податкових зобов'язань зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість, що є підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до листа Волгоградської ТПП від 31.10.2017 вих.№3646 сертифікати походження СТ-1, видані експортеру ТОВ «РК-Трейдінг» (Російська Федерація) на товар «фталевий ангідрид технічний марки А, гатунок вищий» анульовано Волгоградською ТПП.

При цьому, даним листом повідомлено, що сертифікати походження СТ-1 анульовані з дати їх видачі; ні ТОВ «РК-Трейдінг» (Російська Федерація), ні ТОВ «Лізінвест» (Україна) не зверталися до Волгоградської ТПП із запитом щодо переоформлення сертифікатів замість анульованих (т.3 а.с.261).

Оригінали зазначених листів Волгоградської ТПП (від 21.03.2014 вих.№1055 та від 31.10.2017 №3646) були оглянуті у судовому засіданні судом першої інстанції.

Разом з листом Волгоградської ТПП від 21.03.2014 вих.№1055 суду першої інстанції був наданий оригінал конверту на підтвердження його отримання Луганською митницею, на якому міститься відтиск печатки пошти Росії від 26.03.2014, копія якого перебуває в матеріалах справи (т.3 а.с.260).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неприйнятності доводів представника позивача щодо отримання Луганською митницею листа Волгоградської ТПП від 21.03.2014 №1055 лише у 2017 році. Крім того, цей лист був у матеріалах справи при первісному розгляді позовної заяви ТОВ «Лізінвест» (т.1 а.с.167-168).

Крім того, оглядом оригіналу конверту, яким Луганській митниці надіслано лист Волгоградської ТПП від 31.10.2017 встановлено, що він містить зазначення від кого (Волгорадська ТПП) та кому (Луганській митниці) адресований, вид відправлення, інформацію щодо маси прийому та відбитки печаток щодо надходження даного листа на кордон України 15.11.2017, тощо (т.3 а.с.265).

Листи Волгоградської ТПП від 21.03.2014 вих.№1055 та від 31.10.2017 №3646 виконано на фірмових бланках торгово-промислової палати, містять всі необхідні реквізити (вихідний номер, печатку відповідного органу та підпис уповноваженої особи).

Внаслідок встановлених обставин, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що ці листи є належними та допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України (в редакції, чинній на дату розгляду справи судом першої інстанції).

Представником позивача не надано суду жодного документу на спростування отриманої від Волгоградської ТПП інформації щодо анулювання сертифікатів походження СТ-1 з дати їх видачі. До того ж, позивач, як суб'єкт господарських відносин не позбавлений права отримувати відповідну інформацію від свого контрагента ТОВ «РК-Трейдінг». Проте, доказів звернення позивача до ТОВ «РК-Трейдінг» з приводу підстав та причин анулювання сертифікатів походження СТ-1 суду також не надано з посиланням на усні звернення ТОВ «Лізінвест».

Згідно зі ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність прийнятих контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень внаслідок анулювання сертифікатів походження СТ-1, оскільки їх анулювання з моменту видачі та непереоформлення до теперішнього часу не надають ТОВ «Лізінвест» право на звільнення від сплати ввізного мита на товар «фталевий ангідрид технічний марки А, гатунок вищий».

Суд також вважає неприйнятними доводи представника позивача щодо відсутності на копіях документів, які подані відповідачем до матеріалів справи усіх необхідних відміток (необхідної інформації), визначених Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації (т.3 а.с.4-108), оскільки зазначені документи по своїй суті є дублюванням тих документів, які були в наявності контролюючого органу під час проведення перевірки ТОВ «Лізінвест» у 2015 році.

Документи, що були підставою для здійснення митного оформлення були надані контролюючому органу відповідними органами на запити ГУ ДФС у Луганській області, копії яких перебувають в матеріалах справи (т.1 а.с.157-175).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в спірних правовідносинах достатньою підставою для висновку щодо правомірності прийнятих відповідачем рішень є факт анулювання сертифікатів походження СТ-1 з моменту їх видачі, що підтверджено листом Волгоградської ТПП від 31.10.2017 вих.№3646, копія якого перебуває в матеріалах справи.

Відсутність на момент проведення перевірки у позивача первинних документів через їх знаходження на території м.Луганська не може бути підставою для неможливості проведення перевірки, оскільки висновки, викладені в акті перевірки підтверджені документами, отриманими ГУ ДФС у Луганській області у встановленому законом порядку.

Посилання представника позивача щодо процедурних моментів отримання Управлінням адміністрування митних платежів Луганської митниці ДФС відповіді Волгоградської ТПП на електронну адресу uamp , яка на його думку не є офіційною адресою Управління, також є неприйнятними, оскільки у судовому засіданні досліджено оригінал листа Волгоградської ТПП від 31.10.2017, який отримано Луганською митницею у твердому вигляді.

Довід апеляційної скарги щодо безпідставної відмови суду в призначенні судової почеркознавчої експертизи щодо можливого підроблення підпису уповноважених осіб Волгоградської ТПП є неприйнятним, оскільки суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що листи Волгоградської ТПП від 21.03.2014 вих.1055 та від 31.10.2017 вих.3646 виконано на фірмових бланках ТПП, містять всі необхідні реквізити для ідентифікації і є належними доказами у справі ( т.3 а. с. 272 - 273). Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не надав суду доказів того, що анулювання сертифікатів форми СТ-1 контрагента позивача було незаконним.

На підставі встановлених обставин справи в сукупності з наведеними вище нормами матеріального закону, якими регулюються спірні відносини, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову повністю.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції за суттю вимог вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

В повному обсязі постанова складена 2 березня 2018 року.

Керуючись ч.5 ст.250, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст. 321, ст.322, ч.1 ст.325, ст. 328, ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінвест» залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року у справі № 812/1516/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінвест» до Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа: Луганська митниця ДФС України про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

Г.М. Міронова