Справа № 817/636/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

28 лютого 2018 року м. Рівне №817/636/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши клопотання позивача з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом

ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України
провизнання протиправним та скасування наказу в частині,-
В С Т А Н О В И В :

26.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування пункту 5 наказу Міністерства юстиції України №412/5 від 19.02.2018 в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.12.2017 №38858187, №38862627, №38863673, прийнятих приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А., та внесення записів про скасування записів, внесених на підставі цих рішень.

Ухвалою судді від 28.02.2018 позовну заяву залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна: будівлі корпусу товарів народного споживання (літ."О-9") (ІНВ. №15118), об'єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 6118,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач покликається на очевидну протиправність пункту 5 наказу Міністерства юстиції України №412/5 від 19.02.2018 в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.12.2017 №38858187, №38862627, №38863673, та вказує, що внаслідок скасування означених рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було порушено право власності позивача, набуте у встановленому законом порядку, на нежитлові приміщення V поверху будівлі корпусу товарів народного споживання (літ. "О-9") (інв. №15118), за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 1328 кв.м.; приміщення VI-IX поверхів будівлі корпусу товарів народного споживання (літ. "О-9") (інв. №15118), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 512,3 кв.м.; приміщення І поверху будівлі корпусу товарів народного споживання (літ. "О-9") (інв. №15118), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1332,2 кв.м. Позивач зазначає, що внаслідок прийняття відповідачем оскарженого наказу його було позбавлено права власності на нерухоме майно, без його відома, фактично право власності на майно перейшло до іншої особи - попереднього власника (ОСОБА_3).

Позивач зауважує, що на даний час в Державному реєстрі прав наявний лише об'єкт нерухомого майна у вигляді будівлі корпусу товарів народного споживання (літ."О-9") (інв. №15118), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101, що свідчить про намагання певних осіб приховати належне позивачу нерухоме майно у складі такої будівлі та в подальшому відчужити його як цілу будівлю. Вказане може призвести до неможливості повернення цього майна законному власнику, а також необхідності додаткового звернення з позовом до суду для скасування реєстраційних записів про реєстрацію права власності за новими власниками. А тому вважає, що наявні підстави вважати, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

З наданих позивачем доказів встановлено, що наказом Міністерства юстиції України №412/5 від 19.02.2018 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та рішень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно" частково задоволено скаргу ОСОБА_3 (п.1). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема, від 20.12.2017 №№ 38858187, 38862627, 38863673, прийняті приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А., внесено записи про скасування записів, внесених на підставі цих рішень (п.5).

Дослідженими судом витягами з Державного реєстру речових прав від 20.12.2017 індексні номери: 108444740, 108438502, 108411522 стверджено, що відповідно до рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.12.2017 №№ 38858187, 38862627, 38863673, прийнятих приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А., зареєстровано право власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 загальною площею таких об'єктів: 1328 кв.м., 512,3 кв.м., 1332,2 кв.м.

Відповідно до інформаційної довідки номер 115486554 від 27.02.2018, отриманої судом у встановленому порядку при підготовці до розгляду заяви про забезпечення позову, встановлено, що в Державному реєстрі речових прав було внесено записи про право власності: номер 18485005 від 03.01.2017 про право власності (спільна часткова) ОСОБА_3 на 99/100 будівлі корпусу товарів народного споживання (літ. "О-9") (інв.№ 15118) загальною площею 6118,8 кв.м. в АДРЕСА_1; номер 18402684 від 29.12.2016 про право власності (спільна часткова) ОСОБА_3 на 1/100 будівлі корпусу товарів народного споживання (літ. "О-9") (інв.№ 15118) загальною площею 65,7 кв.м. в АДРЕСА_1

За змістом позовної заяви та заяви про забезпечення позову, предметом даного публічно-правового спору є правомірність наказу Міністерства юстиції України № 412/5 від 19.02.2018 в частині пункту 5 цього наказу. Відтак, суд вважає, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову об'єктивно не впливає на можливість виконання в подальшому судового рішення в даній справі, в разі його постановлення на користь позивача.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п.19 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету міністрів України N 1128 від 25.12.2015, зі змінами та доповненнями, рішення, дії або бездіяльність суб'єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду.

У разі скасування судом рішення Мін'юсту про задоволення скарги або про відмову у розгляді скарги, у тому числі без розгляду її по суті, Мін'юст не пізніше п'яти робочих днів з дня надходження рішення суду приймає рішення про скасування відповідного власного рішення у формі наказу.

Рішення Мін'юсту у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, у разі скасування рішення про відмову у розгляді скарги, у тому числі без розгляду її по суті, виконується суб'єктом розгляду скарги не пізніше наступного робочого дня з дати його прийняття шляхом повторного розгляду скарги відповідно до Законів.

Рішення Мін'юсту у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, у разі скасування рішення про задоволення скарги виконується державним реєстратором шляхом внесення відповідних записів до реєстрів відповідно до Законів. У разі коли після задоволення Мін'юстом скарги та внесення відповідного запису до реєстрів у таких реєстрах проведено інші реєстраційні дії, внесення відповідних записів до реєстрів здійснюється державним реєстратором виключно за наявності судового рішення, яким вирішується питання щодо правового статусу таких реєстраційних дій.

Таким чином, вказаним нормативно-правовим актом встановлений механізм захисту прав та інтересів особи в разі скасування рішення про задоволення скарги, а саме: шляхом внесення державним реєстратором відповідних записів до реєстрів відповідно до Законів.

Відтак, доводи позивача щодо можливого утруднення чи унеможливлення виконання судового рішення не можуть бути визнані обгрунтованими.

Фактично, запропонований позивачем спосіб забезпечення позову та доводи, наведені на його обгрунтування, вказують, що позивач вважає необхідним запобігти відчуженню належного йому нерухомого майна.

Однак, з інформаційної довідки з Державного реєстру номер 115013987 від 22.02.2018 судом встановлено, що 02.02.2018 до Державного реєстру внесено запис про обтяження номер 24645774, відповідно до якого на підставі ухвали Рівненського міського суду номер 569/1485/18 від 01.02.2018 накладено арешт на будівлю корпусу товарів народного споживання (літ. О-9) (інв. № 15118) загальною площею 6184,5 кв.м., приміщення №№ 1-217, що розташований за адресою АДРЕСА_1, в інтересах ОСОБА_3.

Та обставина, що означений доказ надано суду позивачем, дає підстави для висновку, що на час звернення до суду з заявою про забезпечення позову позивачу було достеменно відомо, що Рівненським міським судом вжито заходи, які унеможливлюють відчуження об'єкта нерухомого майна: будівлі корпусу товарів народного споживання (літ. О-9) (інв. №15118) за адресою АДРЕСА_1, а відтак об'єктивно відсутня необхідність заборони вчинення реєстраційних дій щодо цього нерухомого майна в даній справі.

Також суд відхиляє покликання позивача щодо очевидної протиправності оскарженого наказу, позаяк зазначені обставини можуть бути встановлені виключно в ході судового розгляду по суті адміністративної справи, при перевірці правомірності відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на обґрунтування своїх доводів, що невжиття заходів забезпечення позову об'єктивно може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в адміністративній справі.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову з підстав, наведених позивачем, а відтак в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 150-157, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повну ухвалу складено 28.02.2018.

Суддя Дорошенко Н.О.