Справа № 295/6190/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа №295/6190/16-а

адміністративне провадження №К/9901/13432/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13.07.2016р. (головуючий суддя - Стрілецька О.В.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016р. (головуючий суддя - Жизневська А.В., судді - Котік Т.С., Охрімчук І.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

встановив:

У квітні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

-визнати неправомірним рішення відповідача №44/Ш-8 від 22.04.2016 року щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті пенсії державного службовця;

-зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 88% від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, включаючи посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, надбавку за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи та премії, з урахуванням підвищення з 01.12.2015р., без обмеження граничного розміру пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 та довідок Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації від 18.04.2016р. №1823/04 та №1837/03-1 від 19.04.2016р.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію державного службовця. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 державним службовцям підвищено заробітну плату, а тому на підставі ст. ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на час призначення йому пенсії) має право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючим державним службовцям на відповідній посаді. Вважає, що відповідач неправомірно відмовив у проведенні перерахунку пенсії.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13.07.2016р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016р., у задоволенні позову відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями не погодився позивач, звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на те, що право на перерахунок пенсії надане йому з моменту її призначення і на підставі діючого на час призначення пенсії законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України. Зазначав, що до події, факту застосовується той закону, або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, а тому враховуючи що з 01.12.2015р. розмір заробітної плати на посаді, якій він працював до виходу на пенсію, збільшено, відмова відповідача у перерахунку йому пенсії є неправомірною.

Заперечуючи проти касаційної скарги, відповідач просив у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Посилався на те, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». В свою чергу, Кабінетом Міністрів України, на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, суспільні відносини у сфері перерахунку пенсій особам, яким вона призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» не врегульовано.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, статтею 37-1 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ) в редакції, яка діяла до 01.01.2015р., було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, 01.01.2015р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі Закон № 76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015р. делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання в період з 01.01.2015р. по 01.12.2015р. знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015р., пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 17.12.2004р. перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області і з 03.08.2007р. отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 87% заробітку.

22.04.2016р. позивач, посилаючись напостанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013, звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив здійснити перерахунок призначеної пенсії та врахувати при цьому всі складові заробітної плати, відповідно до довідок №1823/04 від 18.04.2016 року та №1837/03-1 від 19.04.2016 року, виданих Департаментом праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації.

Листом від 22.04.2016 року №44/Ш-8 позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку його пенсії із посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", відповідно до якого з 01.06.2015р. норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про державну службу", скасовані, право на перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до цього Закону відсутнє, а тому з 01.06.2015р. раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що з 01.12.2015р., початку застосування постанови Кабінету Міністрів України №1013, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, чинним законодавством України не визначено обсяг суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації та обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

При цьому суди зазначили, що у зв'язку із зміною законодавства не відбулось звуження змісту та обсягу існуючого права позивача на пенсійне забезпечення.

Крім того, суди вказали на безпідставність посилань позивача на те, що пенсія йому повинна бути перерахована згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865, оскільки такий перерахунок не може бути здійснений на підставі норми права, яка втратила чинність.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що правові підстави для перерахунку пенсії позивачу на підставі статті 37-1 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ "Про державну службу" (у відповідній редакції) відсутні, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, в статтю 37-1 Закону України "Про державну службу", що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, внесено зміни, які набрали чинності 01.01.2015р., відповідно до яких вказана стаття не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України. Разом з тим, на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, а постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, оскільки Закон №76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, не визнаний неконституційним Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Слід зазначити, що Верховний Суд України у постановах від 07.11.2017р. у справі № 21-953а17), а також Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 року у справі №359/5905/16-а вже висловлювали правову позицію стосовно відсутності правових підстав перерахунку з 01.12.2015 року пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

Згідно з ч. 3 ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13.07.2016р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук