Справа № 806/1633/17
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м.Житомир справа № 806/1633/17

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Алексюк Т.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" до Баранівської районної державної адміністрації, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про визнання протиправним та скасування розпорядження №309 від 10.12.2010,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Баранівської районної державної адміністрації № 309 від 10.12.2010 в частині надання згоди на припинення права постійного користування земельними ділянками ДП "Баранівське лісництво АПК" загальною площею 5687,2905 га, які розташовані за межами населених пунктів району та переведення вищевказаних земельних ділянок до категорії земель запису лісогосподарського призначення відповідних міської, сільської та селищних рад району (у розрізі місцевих рад району згідно додатку 1). В обґрунтування заявлених позовних вимог Дочірнє підприємство "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс", як правонаступник ДП "Баранівське лісництво АПК", указувало, що розпорядження голови Баранівської районної державної адміністрації № 309 від 10.12.2010 є законним та підлягає скасуванню, оскільки припинення права постійного користування та передача земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів Баранівського району, до категорії земель запасу лісогосподарського призначення не входило до повноважень відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Установлено, що Дочірнє підприємство "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс", відповідно до Статуту Дочірнього підприємства "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" (нова редакція), затвердженого наказом генерального директора Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради від 26.12.2016 № 114, засноване Житомирським обласним комунальним агролісогосподарським підприємством "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, області і перебуває в управлінні Житомирської обласної ради.

Дочірнє підприємство "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" створене на промисловій основі з метою діяльності у сфері розвитку та організації лісового господарства, охорони і захисту лісів, одержання прибутку від господарської діяльності Підприємства.

За змістом положень вищевказаного Статуту, ДП "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради являється правонаступником Дочірнього підприємства "Дзержинський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради.

У свою чергу, Дочірнє підприємство "Дзержинський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, відповідно до наказу Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради від 05.06.2007 № 69, визначено правонаступником всіх прав та обов'язків Дочірнього підприємства "Баранівське лісництво АПК", яке реорганізовано шляхом приєднання до ДП "Дзержинський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" на правах лісництв без права юридичної особи.

Судом з'ясовано, що на підставі розпорядження Баранівської районної державної адміністрації від 26.01.2005 № 30 Дочірньому підприємству "Баранівське лісництво АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" надано у постійне користування земельні ділянки для ведення лісового господарства, загальною площею 5687,2905 га, за межами населених пунктів на землях місцевих рад району, а саме на території: Берестівської сільської ради - 291,00 га; Вірлянської сільської ради - 111,13 га; Довбиської селищної ради - 300,5974 га; Дубрівської сільської ради - 154,10 га; Жарівської сільської ради - 214,87 га; Зеремлянської сільської ради - 6,93 га; Йосипівської сільської ради - 72,29 га; Кашперської сілської ради - 53,58 га; Марківської сільської ради - 573,3671 га; Марянівської селищної ради - 16,38 га; Мокренської сільської ради - 110,63 га; Полянківської сільської ради - 594,84 га; Радулинської сільської ради - 98,73 га; Рогачівської сільської ради - 327,7432 га; Смолдирівської сільської ради - 656,345 га; Суємецької сільської ради - 347,66 га; Хижівської сільської ради - 28,35 га; Ялишівської сільської ради - 1230,49 га; Камянобрідської селищної ради - 130,56 га; Баранівської міської ради - 367,7056 га. Наведене підтверджено державними актами на право постійного користування відповідними земельними ділянками, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 134-182).

26 лютого 2008 року, розглянувши клопотання дочірнього підприємства "Дзержинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" та враховуючи те, що Дочірнє підприємство "Баранівське лісництво АПК" реорганізовано шляхом його приєднання до Дочірнього підприємства "Дзержинський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради та керуючись ст.ст. 17, 123, п. "в" ст. 141, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст. 13, 25 Закону України "Про землеустрій", головою Баранівської районної державної адміністрації видано розпорядження № 81 "Про надання згоди на припинення права постійного користування земельними ділянками ДП "Баранівське лісництво АПК" та надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок ДП "Дзержинський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" (а.с. 8).

Пунктом першим указаного розпорядження надано згоду на припинення права постійного користування земельними ділянками Дочірньому підприємству "Баранівське лісництво АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс", загальною площею - 5687,2905 га (у розрізі місцевих рад району згідно додатку 1), які розташовані за межами населених пунктів району.

10 грудня 2010 року Баранівською районною державною адміністрацією Житомирської області прийнято розпорядження № 309, яким внесено зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 26.02.08 № 81 та викладено п. 1 розпорядження голови райдержадміністрації від 26.02.08 № 81 в такій редакції: "Надати згоду на припинення права постійного користування земельними ділянками дочірнього підприємству "Баранівське лісництво АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" загальною площею - 5687,2905 га, які розташовані за межами населених пунктів району та переведення вищезазначених земельних ділянок до категорії земель запасу лісогосподарського призначення відповідних міської, сільських та селищних рад району (у розрізі місцевих рад району згідно додатку 1")".

ОСОБА_3 у Баранівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 11.10.17 № 9-6-0.21-130/111-17 підтверджено, що після припинення права постійного користування дані земельні ділянки були передані до земель запасу категорії земель - землі лісогосподарського признання. Зміна їх цільового призначення не відбувалась. Форма власності - державна (а.с. 100-101).

Позивач вважає, що відповідач не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, розташованими за межами населених пунктів Баранівського району, загальною площею 5687,2905 га, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням наведеного, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначає Закон України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 № 586-XIV.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 № 586-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

В силу приписів п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Пунктом 2 статті 21 Закону визначено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Земельний кодекс України), земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною 2 статті 19 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно зі ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ч. 1 ст. 57 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою (ч. 3 ст. 126 Земельного кодексу України).

Згідно зі п. "в" ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України.

За змістом частини 3 вказаної статті Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Обласні державні адміністрації, згідно зі ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Відповідно до пункту 12 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що на час прийняття спірного розпорядження повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками лісогосподарського признання, які знаходилися за межами населених пунктів, були наділені обласні державні адміністрації.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, приймаючи 10.12.2010 розпорядження № 309, яким фактично земельні ділянки лісогосподарського признання, загальною площею - 5687,2905 га, які розташовані за межами населених пунктів району, переведено до категорії земель запасу лісогосподарського призначення відповідних міської, сільських та селищних рад району (у розрізі місцевих рад району), перевищив повноваження районної державної адміністрації надані чинним на той час законодавством, зокрема Земельним кодексом України.

З огляду на вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що оспорюване розпорядження Баранівської районної державної адміністрації критеріям правомірності, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не відповідає та, відповідно, підлягає скасуванню як протиправне.

Відтак, позовні вимоги Дочірнього підприємства "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" необхідно задовольнити в повному обсязі.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов переконання, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 1600,00 грн (платіжне доручення № 718 від 31.05.2017) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати розпорядження Баранівської районної державної адміністрації № 309 від 10.12.2010.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Баранівської районної державної адміністрації на користь Дочірнього підприємства "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" 1600,00 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко