Справа № 2-а-1150-10-1012
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа №2-а-1150 /2010р.
ПОСТАНОВА

іменем України

29 листопада 2010р. суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак А.,розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та 5овязання відповідача перерахувати його додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоровю,як інваліду 2 групи, відповідно до ст.. 50 Закону,в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком.

Позивач посилається на те, що він є інвалідами 2-ої групи, категорія 1, внаслідок захворювання, вязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС .

Відповідно до ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», йому, як інваліду 2-ої групи, щодо якої встановлено причинний звязок з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, п повинна бути призначена додаткова пенсія за згоду,заподіяну здоровю - в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідач виплачував йому пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивач просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення йому пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ст.. 50 Закону України : 28.02. 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати відповідача провести перерахунок його додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоровю, відповідно до ст.,50 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне рахування», починаючи з 01.04. 2010 року.

В судове засідання позивач не зявився.

Подав заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи задоволенню вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те,

' управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства раїни.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка ОСОБА_2 - постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії Серії АЗ 059412;інвалідом 2-ої групи , захворювання звязано з ЛНА на ЧАЕС, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК та одержує податкової пенсію по інвалідності 2 групи від захворювання, яке повязано з наслідками аварії на ЧАЕС в Іванківського району (Довідка УПФ).

Проте,розмір його пенсії не відповідає вимогам ст.. 50 Закону.

Отже, пенсія позивача призначена та виплачувалася йому в розмірі, що не відповідає вимогам ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської га строфи».

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне рахування іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, має, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення міру пенсії, призначеної за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для рахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

Пенсія позивачці нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що -:и не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду.

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № - від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу рахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст.ст.50 Закону, є Правомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і передбачення є головним обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та порушеними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей он не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених ними законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене ними законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава винна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та як існуючих прав і свобод. Перерахунку пенсія позивача відповідно до ст..50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає з 28 квітня 2010р., оскільки позивач вернувся з позовом до суду 28.10.2010р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлено шестимісячний строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст.99,100,122,158-163 КАС України, ст.. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити .

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_2 в розмірі, який не відповідає вимогам т.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,- неправомірними.

Зобов»язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоровю, в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з квітня 2010 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляцій скарга до Адміністративного апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд.

Суддя: