Справа № 750/12277/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/135/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

за участі секретаря - Юрченко І.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить:

-визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з приводу відмови у призначенні їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника на умовах, передбачених ст.. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, що була чинна на час смерті годувальника, тобто 25.04.2017 р.) у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника;

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити та виплачувати позивачу пенсію у зв'язку із втратою годувальника на умовах, передбачених ст.. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції станом на ІНФОРМАЦІЯ_2) у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, що визначена довідкою № 7911 від 19.12.2008 року про заробітну плату посадової особи, яка видана Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради починаючи з 11.05.2017 року.

Позивач до початку судового засідання через канцелярію суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України надало письмові заперечення проти позову, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що перехід на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» призведе до зменшення розміру її пенсії крім того відсутні передбачені законодавством підстави для переведення позивача на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до наданих суду відповідачем матеріалів, а саме копії розпорядження № 620125 від 04.02.2009 року розмір пенсії ОСОБА_2 з 02.01.2009 року становив 3770,78 грн., одночасно надано відомості про розмір пенсії позивача, ОСОБА_1 - 1451,58 грн.

11.05.2017 року та 03.07.2017 року позивач зверталася до відповідача із заявами про перехід на пенсію по втраті годувальника у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_2, який отримував пенсію за віком, починаючи з 02.01.2009 року, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Проте, листами від 19.05.2017 року за №14524/06 та від 02.10.2017 року № 1627/02/Л-11 відповідач повідомив позивачу про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника через відсутність для цього правових підстав, адже з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених відповідно до Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

Так, відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тимчасово, у період по 31 грудня 2017 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист") у період служби в органах місцевого самоврядування пенсії, призначені відповідно до законодавства України, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ).

Право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Згідно п. 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» визначено, що на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» можуть розраховувати особи, які на день набрання чинності Закону № 889-VІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-V-III, що набув чинності з 01 травня 2016 року, державні службовці, які на день набрання чинності цим законом обіймають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону України «Про державну службу», мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 (в редакції від 16 грудня 1993 року) в порядку, визначеному для осіб, які мають не менше, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності новим Законом мають не менше, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею Закону № 3724-XII, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 цього «старого» закону в порядку, визначеному для осіб, які мають не менше, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 16 грудня 1993 року) право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

У разі смерті державного службовця непрацездатним членам його сім'ї, які були на його утриманні призначається пенсія по втраті годувальника, яка обчислюється у відсотках від суми заробітної плати померлого годувальника з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (стаття 37 Закону).

Згідно з п.2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про держслужбу втратив чинність Закон №3723, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і12 цього розділу.

Пунктами 10 та12 вищезазначеного розділу передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону №3723.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації); заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Згідно із п. 2.3 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, а також, зокрема, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Так, пунктом 2.8 Порядку №22-1 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Отже, враховуючи, що позивач перебуває на обліку у відповідача, де отримує пенсію за віком, а також, її померлий чоловік ОСОБА_2 перебував на обліку у відповідача та отримував пенсію згідно Закону України «Службу в органах місцевого самоврядування», про що відповідач зазначає у своєму запереченні, а тому документи, що вимагаються при призначенні пенсії, в Управлінні ПФУ наявні.

Разом із цим, з урахуванням вимог п. 2.3 Порядку № 22-1 особа, яка звертається про призначення (переведення) пенсії у зв'язку з втратою годувальника, окрім документів, що повинні бути наявні у пенсійній справі, повинна надати: довідку про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до п. 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, чоловік позивачки -ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із заперечення відповідача вбачається, що згідно даних пенсійної справи ОСОБА_2 отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 02.01.2009 року.

Стаж роботи ОСОБА_2 в органах місцевого самоврядування складав 22 років 6 місяців та 22 дні.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позивач, як особа, що досягла пенсійного віку, яка перебувала на утриманні померлого чоловіка, має право на передбачену ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та має право на переведення на пенсію у зв'язку із втратою годувальника починаючи з 03.07.2017 року.

Враховуючи викладене вище, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (місцезнаходження: пр. Миру, 44, м. Чернігів, ) щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) пенсії у зв'язку із втратою годувальника на умовах, передбачених ст.. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України (місцезнаходження: пр. Миру, 44, м. Чернігів, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), починаючи з 03.07.2017 року, пенсію у зв'язку із втратою годувальника на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника - ОСОБА_2, визначеної в довідці № 7911 від 19.12.2008 року про заробітну плату посадової особи, яка видана Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (місцезнаходження: пр. Миру, 44, м. Чернігів, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст.. 295 КАС України.

Суддя І.В. Литвиненко