Справа № 809/1621/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/880/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Онишкевича Т.В.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року, ухвалене колегією суддів: Главач І.А., Гундяк В.Д., Лучко О.О., 9:47:31, м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту рішення 19.01.2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

27.11.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просить:

визнати протиправною відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 850;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. № 850 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме на 06.02.2017 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки після первинного огляду МСЕК, за результатами якого позивачу встановлено 25% втрати працездатності та виплачено страхову суму за державним обов'язковим особистим страхуванням, пройшло більше 2 років, правових підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 850, (далі - Порядок №850) немає, так як право на доплату такої грошової допомоги, з урахуванням раніше виплаченої суми, мають лише ті працівники міліції, яким вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності згідно рішення МСЕК встановлено під час повторного огляду, проведеного протягом двох років з моменту первинного огляду.

Також, суд першої інстанції вказує на те, що відповідно до Порядку №850 повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов'язок по здійсненню відповідних процедурних дій щодо оформлення відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, ухваленою з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовну заяву.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що в 2017 році під час повторного медичного огляду йому було встановлено вперше ІІ групу інвалідності та 65% втрати професійної працездатності. У зв'язку з вказаними обставинами він звернувся до ліквідаційної комісії УМВС в Івано-Франківській області щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850, надавши всі документи передбачені даним Порядком. Останній, в свою чергу, відповідно до п.8 Порядку №850 його документи направив до відповідача, щодо прийняття рішення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Відповідач відмовив у призначенні та виплати грошової допомоги посилаючись на пункт 4 Порядку №850.

Апелянт стверджує, що відповідач у відмові виплати страхових сум посилався на п.4 Порядку №850, що не входить до компетенцію відповідача, оскільки Порядоку №850 чітко вказує у яких випадках відповідач може відмовити у призначенні та виплаті грошової допомоги (п.14 Порядку №850).

Відтак, апелянт вважає, що відповідач не мав права відмовляти у призначенні виплати грошової допомоги посилаючись на п.4 Порядку №850, оскільки Ліквідаційна комісія УМВС в Івано-Франківській області, посилаючи документи з висновком про виплату йому грошової допомоги, підтвердила його право про отримання страхових сум.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується пенсійним посвідченням від 14.02.2014 року.

28.09.2006 року за результатами первинного обстеження МСЕК позивачу встановлено 25% втрати працездатності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та одночасно виплачено страхову суму за державним обов'язковим особистим страхуванням, що видно з листа Міністерства внутрішніх справ України від 05.04.2017 року.

06.03.2017 року за результатами повторного обстеження МСЕК позивачу вперше встановлено II групу інвалідності з 06.02.2017 року, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0779915 від 06.03.2017 року.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ №0023672 від 06.03.2017 року позивачу встановлено 65% втрати працездатності.

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою (рапортом) до ліквідаційної комісії Управління МВС в Івано-Франківській області щодо проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року, у зв'язку із тим, що позивач отримав 2 групу інвалідності та встановлено новий відсоток втрати працездатності внаслідок захворювання, отриманого при виконанні службових обов'язків.

Ліквідаційною комісією Управління МВС в Івано-Франківській області заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги разом з доданими до неї документами направлено до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття відповідного рішення.

Листом №15/2-1137 Департамент фінансово-облікової політики МВС України повідомив Ліквідаційною комісією Управління МВС в Івано-Франківській області про повернення матеріалів з питання призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як такі, що не відповідають вимогам законодавства. Зазначено, що та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, за умовами пункту 4 Порядку № 850, не дає йому права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Відповідно до ч.6 статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до цієї статті постановою № 850 від 21 жовтня 2015 року Кабінет Міністрів України затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції ( далі - Порядок № 850).

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Як було зазначено вище, відмова відповідача в призначенні та виплаті грошової допомоги грунтується на тому, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, що, за умовами пункту 4 Порядку № 850, не дає йому права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що така відмова відповідача не відповідає вимогам чинного законодавства і грунтується на неправильному тлумаченні змісту пункту 4 Порядку № 850, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Жодна із вказаних підстав при розгляді цієї справи судом не встановлена, не зазначена така й відповідачем.

Відповідно до положень пункту 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності, а тому відповідач діяв не у спосіб та не в порядку, що визначені чинним законодавством, відтак його дії є протиправними.

Оскільки з дати первинного огляду позивача МСЕК пройшло більше 2 років, він має право на отримання одноразової грошової допомоги у повному обсязі, без урахування раніше виплаченої йому суми такої допомоги.

Пунктом 9 Порядку № 850 визначено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

За змістом вказаних норм, підсля надходження передбачених Порядком № 850 документів МВС зобов'язане прийняти одне з двох рішень: про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову у її призначенні.

Всупереч зазначеному, відповідач жодного з цих рішень не прийняв, а повернув матеріали на призначення одноразової грошової допомоги без розгляду.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню - шляхом визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо неприйняття у встановлений законодавством строк рішення з питання призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та зобов'язання МВС України прийняти з цього питання рішення, з урахуванням висновків суду. Разом з тим апеляційний суд зазначає, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги, а тому суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.317 КАС України, є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року у справі №809/1621/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення з питання призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення з питання призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 27.02.2018р.