Справа № 233/3382/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2018 року справа №233/3382/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченко І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 233/3382/17 (головуючий І інстанції Мартиненко В.С.), яка складена в повному обсязі 09 лютого 2018 року у м.Костянтинівка, за позовом ОСОБА_2 до Поліцейського РПП ОСОБА_3 України в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4, Головного управління національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 (далі по-тексту позивач, апелянт) звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Поліцейського РПП ОСОБА_3 України в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4, Головного управління національної поліції в Полтавській області (далі по-тексту відповідач) та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 984140 від 02 липня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 984201 від 02 липня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП, провадження по справі закрити у звязку з відсутністю події правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 02.07.2017 року відносно позивача відповідачем, поліцейським ОСОБА_4, було винесено дві постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП України, та за ч.1 ст.126 КУпАП України. Проте притягувати позивача до адміністративної відповідальності не було жодних правових підстав, оскільки взагалі відсутня подія адміністративного правопорушення, а постанова прийнята з грубими порушеннями процедури її постановляння, яка передбачена КУпАП України. Розгляд справи про адміністративне правопорушення взагалі не проводився, жодної законної процедури проведено не було взагалі. ОСОБА_2 взагалі не був повідомлений про розгляд справи відносно нього (ст.277-2 КУпАП). Права особи яка притягається до адміністративної відповідальності не роз'яснювалися, жодним своїм правом позивач скористатися не міг так як навіть не підозрював про наявність будь-яких адміністративних справ. Постанова складена без наявності будь яких доказів, і навіть без пояснень так званого правопорушника ОСОБА_2. Особа, яка склала постанову сфальсифікувала інформацію про фактичні обставини, які сталися 02.07.2017 р. ОСОБА_2 їхав на мотоциклі свого тестя (батька дружини) який зареєстрований в органах ВМС, що засвідчується свідоцтвом про реєстрацію т/з JBW 125, який в техпаспорті значиться як мотоцикл без бокового причепу. При ОСОБА_2 були всі необхідні документи, в тому числі технічний паспорт на мотоцикл, його посвідчення водія, в якому відкрита категорія «А», яка дає право керувати мотоциклами. Його зупинили поліцейські, які оформлювали інше ДТП, спросили звідки він, перевірили документи, запитали адресу місця проживання, перевірили чи не перебуває він у розшуку, і після цього той поїхав. Листом 08.07.2017 року надійшли дві постанови, що начебто ОСОБА_2 керував мопедом «Дельта» без документів, та без посвідчення водія категорії А-1 (мопеди). Мопеду «Дельта» ні у ОСОБА_2 в користуванні, ні у його знайомих та родичів не має і ніколи не було. Він на такому мопеді взагалі ніколи не їздив. В с.Лютеньки приїхав на автобусі після відрядження до Європи (працює водієм фури), а на поїзді, вже назад до м.Костянтинівка. Вважає, що поліцейські задля показників, порахувавши, що ОСОБА_2 мешкає на окупованій території, вчинили неправомірні дії та сфальсифікували адмінматеріали, в зв'язку з чим останній вимушений звернутися до суду.

Рішенням суду першої інстанції у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2, до поліцейського роти патрульної поліції Батальйону поліції особливого призначення Головного управління національної поліції України в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 та Головного управління Національної поліції України в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовлено.

Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БР № 984140, БР № 984201, винесені 02.07.2017 року, поліцейським РПП ОСОБА_3 України в Полтавській області ст.сержантом поліції ОСОБА_4 - залишено без змін.

Суд першої інстанції виходив з того, що постанови про адміністративне правопорушення від 02.07.2017 року відповідають вимогам ст.283 КУпАП, є законними та обґрунтованими, оскільки при їх винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би доводив вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення. Докази досліджені судом по справі відповідно ч.3 ст.70 КАС України, не можуть братися судом до уваги при ухваленні рішення.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що останню необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 02.02.2017 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 984140 у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. щодо ОСОБА_2, який керуючи транспортним засобом скутером «Дельта», без номерного знаку, 02.07.2017 року о 05 год. 40 хв. в Гадяцькому районі с. Лютенька керував скутером «Дельта» не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії (пункт ПДР 2.1.), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачено частиною 1 ст. 126 КУпАП, а також постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 984201 у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн. щодо ОСОБА_2, який керуючи транспортним засобом скутером «Дельта», номерний знак б/н, 02.07.2017 року о 05 год. 4 хв. в Гадяцькому районі с.Лютенька, який не зареєстрований у встановленому порядку (п. 30 ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачено частиною 6 ст. 121 КУпАП.

Крім вказаних постанов поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 530482 про те, що 02.07.2017 року о 05 год. 40 хв. в Гадяцькому районі с.Лютенька ОСОБА_2, особу встановлено по базі «Армор», транспортний засіб скутер «Дельта», без номерного знаку, належність ОСОБА_2 ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків від продуття алкотестера 6810№0543, від проходження в медичному закладі на стан алкогольного спяніння теж відмовився. Керував в с. Лютенька Гадяцького району скутером «Дельта» з явними ознаками алкогольного спяніння. Протокол підписано двома свідками: ОСОБА_5, та ОСОБА_6

Відповідно до інформації, наданої регіональним сервісним центром в Полтавській області ОСОБА_2 має посвідчення водія категорії А. Згідно із довідкою, наданою ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 має посвідчення водія категорії А,В,С,Е.

По справі спірними є факти правомірності складання постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першої статі ст.126 КУАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто 425 грн.)

Частиною 6 статті 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (тобто 170 грн.)

Суд перевіривши аудіо записи показань свідка зазначає, що свідок ОСОБА_5 пояснив, що він був присутній на місці події під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_2, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме 02.07.2017 року о 5 год. 40 хв. в с.Лютенька Гадяцького району. При цьому були присутні він, ОСОБА_2, та ОСОБА_7 Їх зупинили поліцейські. Спочатку зупинили його, а слідом за ним зупинили двох хлопців на мопедах. У них були явні ознаки алкогольного спяніння, у водія в тому числі. На запитання патрульного вони документи не предявили ніяких, сперечалися і відмовлялися дихати у драгер. На освідування їхати відмовилися. ОСОБА_2 був водієм мопеда, а другий ОСОБА_7 Потім їх відпустили. ОСОБА_2 керував мопедом марки СААБ темного кольору, без номерного знаку. Ніяких документів, в тому числі посвідчення водія, технічного паспорту на ТЗ, ОСОБА_2 для огляду поліцейським не предявляв. В присутності ОСОБА_2 поліцейським складався протокол про відмову дихати у драгер і про відсутність документів. Йому нічого не вручали, їх відпустили. ОСОБА_2 відмовлявся від усього, не підписував нічого, відмовлявся.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 керував мопедом. Їхав з пасажиром. ОСОБА_2 з пасажиром вели себе неадекватно, було видно що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного спяніння, вони прирікалися з патрульними.

Суд зазначає, що факти правопорушення підтверджені матеріалами зібраними поліцейськими. Тобто, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом а саме скутером «Дельта», номерний знак б/н, який належить йому, 02.07.2017 року о 05 год. 40 хв. в Гадяцькому районі с.Лютенька керував скутером «Дельта» б/н не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії (пункт ПДР 2.1.), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачено частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Також було скоєно адміністративне правопорушення, яке полягає в тому, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом скутером «Дельта», номерний знак б/н, 02.07.2017 року о 05 год. 4 хв. в Гадяцькому районі с.Лютенька, який не зареєстрований у встановленому порядку (п. 30 ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 6 ст.121 КУпАП.

Суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що він не скоював правопорушення оскільки, факти викладені в постановах, протоколі, крім процесуальних документів складених поліцейськими, підтверджуються показаннями свідків.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би доводив вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, суд зазначає, що за приписами ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України (далі-КАСУ) встановлено, а саме ст.72-90, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Суд зазначає, що досліджений в судовому засіданні крім процесуальних документів складених поліцейськими, а саме аудіо запис допиту свідків у суді, є допустимим та належним оскільки стосується саме факту правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем зазначені показання свідків спростовані не були, тому суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який дійшов висновку про винність ОСОБА_2 у вчинення правопорушень, передбачених частиною 6 статті 121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Незважаючи, що винність ОСОБА_2 була у скоєнні правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 126, та частиною 6 ст. 121 КУпАП підтверджена матеріалами справи, суд зазначає, що відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В даному випадку були одночасно виявлені правопорушення передбачені ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП та питання про притягнення до відповідальності розглядалося одним тим самим органом.

Тобто, посадова особа повинна була винести одну постанову про притягнення до відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 126, та частиною 6 ст. 121 КУпАП та накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, тобто по частині першій статті ст.126 КУпАП. (425грн.)

При таких обставинах суд приходить до висновку, що постанова по частині шостій статті 121 КУпАП не повинна була складатися окремо.

Частиною 3 статті 286 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що оскільки окремо постанова про притягнення до відповідальності по частині шостій статті 121 КУпАП не повинна була складатися, та особа не повинна була окремо притягатися до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170грн., така постанова підлягає скасуванню а справа в цій частині підлягає закриттю.

Пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог процесуального права, тобто залишив поза увагою вимоги ст.36 КУпАП, тому рішення підлягає частковому скасуванню, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірною постанови про притягнення ОСОБА_2 за частиною шостою статті 121 КУпАП. В решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 233/3382/17 задовольнити частково.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 233/3382/17 в частині відмови у визнанні незаконної та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 984201 від 02 липня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн. відносно ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, - скасувати.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 984201 від 02 липня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн. відносно ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрити в цій частині справу про адміністративне правопорушення.

В решті рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 233/3382/17 залишити без змін.

Постанова складена 03 березня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_8