Справа № 307/2796/17
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/2796/17
Провадження № 2-а/307/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Житомир Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 6 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР 220674 від 31 жовтня 2017 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора роти № 6 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 220674 про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП. За змістом вказаної постанови позивач 31 жовтня 2017 року о 20 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом «RENAULT- FLUENCE», державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Чоп на 248 км., під час перестроювання з крайньої лівої в крайню праву смугу руху не подав покажчик повороту, чим порушив п.п 9 ПДР. Як на підставу позовних вимог посилається на порушення відповідачем при винесенні вказаної постанови приписів ст.ст. 69, 71 КАС України, ст.ст. 9, 251, 252, 280 КУпАП та вважає постанову незаконною, необґрунтованою. Зокрема, у вказану у постанові дату та час він, керуючи автомобілем «RENAULT- FLUENCE», державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Чоп на 248 км. на ділянці дороги із двома смугами для руху в одному напрямку, включив лівий покажчик повороту, виїхав на ліву смугу, обігнав автомобіль патрульної поліції, який їхав крайньою правою смугою, включив правий покажчик повороту та перестроївся на крайню праву смугу руху, після чого його наздогнав автомобіль патрульної поліції з вимогою про зупинку. Він пояснив інспектору, що правил дорожнього руху не порушував і хоче скористатися правовою допомогою, оскільки він не винуватий у даному порушенні і будь-яких доказів, які б підтверджували його вину інспектор не надав, а виніс дану постанову.

Відповідачі подали заперечення проти адміністративного позову, в якому вимоги позову не визнали та просять в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що під час спілкування та розгляду справи позивач просив вибачення у патрульного, що свідчить про розуміння вчинених дій та не заперечування фактичних обставин, що в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом вини позивача. При цьому відповідачі приєднали до матеріалів справи диск з відеозаписом, на якому на нагрудну відеокамеру поліцейського зафіксовано процес спілкування.

Позивач в судове засідання не зявився, а подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує повністю та просить такий задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд розглянув справу у їх відсутності на підставі ч. 1 ст. 205 КАС України та письмових доказів, що є в матеріалах справи.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року у задоволенні клопотання відповідачів про залишення позову без розгляду відмовлено.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови інспектора роти № 6 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 220674 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31 жовтня 2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що він 31 жовтня 2017 року о 20 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом «RENAULT- FLUENCE», державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Чоп на 248 км., під час перестроювання з крайньої лівої в крайню праву смугу руху не подав покажчик повороту, чим порушив п.п 9 ПДР України

За змістом ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування покладається на відповідача.

Разом з тим, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП, зокрема фото-відеозапис, яким зафіксовано момент вчинення адміністративного правопорушення, відповідач не надав.

А з оглянутого судовому засіданні диску з відеозаписом судом встановлено, що на нагрудну відеокамеру поліцейського зафіксовано лише процес його спілкування з позивачем уже безпосередньо під час винесення постанови, у той час коли автомобіль позивача був запаркований на узбіччі, що свідчить про те, що даний відеозапис не може слугувати належним та допустимим доказом, який би встановлював наявність адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні.

Згідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на звернення до адмнцістративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має правоскасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що відповідачами не доведено провомірність прийнятої постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2017 року, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Доводи відповідачів про відсутність підстав для визнання протиправної та скасування оскаржуваної постанови, суд відхиляє, оскільки такі спростовуються вищенаведеними мотивами.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 78, 241-246, 250, 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.7, 256, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністравтине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР 220674 від 31 жовтня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП визнати протиправню та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 28 лютого 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачі:

-Управління патрульної поліції у місті Житомир Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

- Інспектор роти № 6 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2, юридична адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Головуючий : В.В. Чопик