Справа № 2-а-12432/11(6-а/334/124/17)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2018 року справа № 2-а-12432/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.,

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя (суддя Ісаков Д.О.) від 03 жовтня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у вересні 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій просила змінити спосіб та порядок виконання судового рішення (постанови) Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2011 по справі № 2-а-12432/11 шляхом стягнення з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя заборгованість у сумі 1202,11 грн. на користь ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за період з 30.12.2010 по 22.07.2011 включно, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2017 року провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, заявниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою заяву задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з приписів п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2017 року в адміністративній справі № 2-а-12432/11 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому документі та зміні способу виконання судового рішення відмовлено, ухвала не була оскаржена та набрала законної сили.

Проте суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими такі висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2011 року в адміністративній справі № 2-а-12432/11 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити позивачеві підвищення до пенсії згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за період з 30.12.2010 по 22.07.2011 включно, з урахуванням виплачених сум.

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою, в якій просила видати виконавчий лист у справі № 2-а-12432/11 та внести до нього поправки, а саме слово «зобов'язати» замінити на «стягнути».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, оскільки відсутня описка в судовому рішенні щодо найменування відповідача, а також відмовлено у зміні способу та порядку виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2011 року, адже ухвалою суду першої інстанції від 16.02.2017 вже було розглянуто вказане питання за поданням державного виконавця.

Відповідно до статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно зі статтею 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Тобто процесуальний закон розмежовує питання випралення описки у виконавчому листі та питання щодо зміни способу або порядку виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у травні 2017 року зверталася до суду з заявою саме щодо виправлення описки у виконавчому листі, виданому у справі № 2-а-12432/11, оскільки в останньому невірно вказано спосіб виконання судового рішення.

Жодних питань щодо зміни способу або порядку виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2011 року в адміністративній справі № 2-а-12432/11 позивачем раніше не порушувалося, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про вирішення аналогічного клопотання ОСОБА_1 ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2017 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з поданням про зміну способу виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2011 року в адміністративній справі № 2-а-12432/11 до суду звертався державний виконавець, що не позбавляє позивача права звернення до суду з такою заявою.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що застосування приписів статті 157 КАС України, якою встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами, можливе у випадку вирішення судом спору по суті заявлених позовних вимог, а не у випадку вирішення питань, пов'язаних з виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що тягне за собою скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 2-а-12432/11 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з 27 лютого 2018 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров