Справа № 802/298/18-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 березня 2018 р. Справа № 802/298/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернюк А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позов мотивований тим, що станом на дату звернення до суду відповідач має податковий борг з єдиного податку на загальну суму 1289,47 грн. Вказаний борг відповідач в добровільному порядку не сплачує, в зв'язку з чим поданий цей позов.

Ухвалю суду від 02.02.2018 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачеві 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Проте, відзив від відповідача на адресу суду в строки, передбачені статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надходив. На адресу суду відділом зв'язку повернуто конверт.

Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 2-3 статті 263 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку спрощеного провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, оцінивши подані докази, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1, як суб'єкт підприємницької діяльності зареєстрована Жмеринською районною державною адміністрацією Вінницької області 27.09.2005, та перебуває на податковому обліку у Жмеринській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

ФОП ОСОБА_1 являється платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-YІ (із змінами та доповненнями).

Станом на день звернення до суду заборгованість ФОП ОСОБА_1 по єдиного податку становить 1289,47 грн.

На підставі заяви відповідача від 13.01.2012 про застосування спрощеної системи оподаткування, обрано ставку єдиного податку 1 групи.

Зазначена заборгованість виникла в результаті нарахування сум єдиного податку по термінам сплати : за липень 2016 року - 137,80 грн., по терміну сплати 20.07.2016; за серпень 2016 року - 137,80 грн., по терміну сплати 20.08.2016; за вересень 2016 року - 137,80 грн., по терміну сплати 20.09.2016; за жовтень 2016 року - 137,80 грн., по терміну сплати 20.10.2016; за листопад 2016 року - 137,80 грн., по терміну сплати 20.11.2016; за грудень 2016 року - 137,80 грн., по терміну сплати 20.12.2016; за січень 2017 року - 160,00 грн., по терміну сплати 20.01.2017; за лютий 2017 року - 160,00 грн., по терміну сплати 20.02.2017; за березень 2017 року - 160,00 грн., по терміну сплати 20.03.2017.

Судом також встановлено, що з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу №737-17 від 09.06.2017, яка вважається врученою платнику згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України, що підтверджується матеріалами справи. Проте вказана податкова вимога залишилась без належного виконання. Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку суми заборгованості.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Підпункт 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачає обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом

За приписами п.п. 36.1-п.36.3 ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пункт 291.3 ст. 291 глави 1 розділу 14 ПК України визначає, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до 298.1.2 пункту 298.1 статті 298 ПК України зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація.

Пунктом 300.1 статті 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до Податкового кодексу України за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Стаття 295 ПК України визначає порядок нарахування та строки сплати єдиного податку. Відповідно до п. 295.1 цієї статті платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно з п. 295.2 ст. 285 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи.

Відповідно до положень статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу ФОП ОСОБА_1 у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатила, наявність у відповідача податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в загальній сумі 1289 (одна тисяча двісті вісімдесят дев'ять) грн., 47 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ), фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Суддя Чернюк Алла Юріївна