Справа № 814/1518/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 р. № 814/1518/16
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес логіка", вул. Мала Морська, 108, оф. 800, м. Миколаїв, 54002

до відповідача:Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.11.2015 р. № НОМЕР_1, від 24.11.2015р. № НОМЕР_2,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.11.2015 № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що угода, укладена з його контрагентом постачальником ТОВ «Газ Україна 2020» була реальною, що підтверджується первинними документами.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки при проведенні перевірки були встановлені порушення позивачем норм Податкового кодексу та нереальність угоди, укладеної з ТОВ «Газ Україна 2020», оскільки 09.04.2015 Червонозаводським районним судом м. Харкова винесено вирок в кримінальній справі № 646/3810/15-к, яким директора ТОВ, визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.205 КК України, тому податкові повідомлення-рішення є законним й обґрунтованим. Крім того, на підставі постанов Верховного суду України від 05.03.2012 № 21-421а11, від 22.09.2015 № 21-887а15, відповідач вважає, що формування позивачем податкового кредиту на підставі податкових накладних ТОВ «ГазУкраїна-2020», підписаних невідомими особами, а товариство використовувалось у протиправних схемах з ухилення оподаткування, не дають позивачу права на податковий кредит та свідчать про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Ухвалою суду від 18.07.2017 здійснена заміна відповідача правонаступником ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

Позивач 30.01.2018 надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Актом від 27.10.2015 № 1384/14-04-22-05/37279352 « Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським операціям з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» за листопад 2012, січень, березень 2013 встановлено порушення:- пп.134.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 456689 грн.,- п.198.3,п.198.6, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 477 321 грн.

На підставі акта перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.11.2015 № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 456689 грн. основного зобовязання, 114172,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання податком на додану вартість в сумі 477321 грн., 119330,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач з моменту реєстрації 13.10.2010 здійснює діяльність з оптової торгівлі паливно-мастильними матеріалами.

Перевіркою встановлено, що в листопаді 2012, січні, березні 2013 позивач мав правовідносини з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» на підставі договору поставки нафтопродуктів від 12.10.2012 № 1210/12-ГСМ, від 10.01.2013 № 1001/13-ДТ-10. Позивач до перевірки надав накладні та податкові накладні на придбання бензину А-76,А-95Евро,пливо дизельне від 15.11.2012, 11.01.2013, 14.01.2013, 21.01.2013, 22.01.2013, 25.01.2013, 30.01.2013, 31.01.2013,14.03.2013, товарно транспортні накладні. До перевірки не надано копію журналу обліку виданих довіреностей, не надано паспорта якості та сертифікати відповідності. Оплата здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями.

Контролюючий орган отримав податкову інформацію, а саме вирок Червонозаводського районного суда м. Харкова винесено вирок в кримінальній справі № 646/3810/15-к, яким директора ТОВ, визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.2015 КК України. Судом встановлено, що ОСОБА_1 діючи умисно, з корисливих мотивів за винагороду придбав субєкт підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду ПАТ НАК «Нафтогаз Україна». 22.08.2012 було укладено договір між ПАТ «Нафтогаз Україна» та ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» № 14/4260/13, згідно якого в якості переплати протягом серпня-грудня 2012 року перерахувало на рахунок фіктивного підприємства грошові кошти в сумі 449 963 820грн., але фактично поставка нафтопродуктів не відбулась. Обставини кримінального правопорушення ОСОБА_1 визнанні у повному обсязі, його дії суд кваліфікував за ч.2 ст.205 КК України, як придбання субєкта підприємницької діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ( в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України ( в редакції до 01.01.2015)витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.139.1.9 ст.139 ПК України ( в редакції до 01.01.2015) не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Позивач надав суду пояснення та документи, в яких зазначено, що якість отриманого дизельного палива підтверджується сертифікатом відповідності (реєстровий номер UA 1.174.0202031-12) та паспортом якості № UA 24199-1. Доставка дизельного пального здійснювалась спеціалізованим автомобільним транспортом наступними перевізниками: ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, що підтверджується договорами, актами здачі-прийняття робіт, платіжними дорученнями на оплату транспортних послуг, податковими накладними. В подальшому придбане дизельне пальне було використано позивачем в господарській діяльності та було поставлено ПрАТ «Миколаївський завод залізобетонних виробів», ПСГП ім. Партизанської іскри, ТОВ»ТЕХНО-ДИЗЕЛЬ», ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», ТОВ «Лаіка-ойл», ДП «Племпродукт Степове» та іншим.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що угода, яка була укладена між позивачем та ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» спрямована на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконана сторонами в повному обсязі та відповідає положенням цивільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Товар, який придбавав позивач притаманний його господарській діяльності та використовувалися ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту та витрат за результатами господарської діяльності з контрагентом є правомірним.

Єдиною підставою для прийняття податкових-повідомлень рішень за наслідками перевірки по контрагенту ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» є вирок суду відносно директора підприємства за скоєння правопорушення передбаченого ст.205 КК.

Відповідно до ч.1 ст.205 КК України фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» наказом Міністерства доходів і зборів України від 07.10.2013 № 543 віднесено до Реєстру великих платників податків, включено Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України до реєстру альтернативних видів палива, отримало від МПП «Карті» сертифікати відповідності на паливо, від випробувальної лабораторії ТОВ «Інспекторат Україна» отримало паспорта якості, брало участь та було переможцем тендерів з поставки палива ДП «Південна залізниця», у нього в наявності були митні склади, зокрема на залізничних станціях «Світловодськ», «Миронівка» та «Чорноморська».

Вищезазначені документи, надані суду позивачем свідчать, що ТОВ здійснював легальну діяльність , але з певними порушеннями чинного законодавства.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків. Надані позивачем документи свідчать, що угода укладена з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» була реальною.

Вирок суду, на який посилається відповідач, як підставу для нарахування зобовязань не спростовує факти реального здійснення угоди, укладеної позивачем та ТОВ.

Крім того, у рішеннях Верховного суду, на які посилається відповідач керівник-директор підприємства не підписував договори, податкові накладні вони підписувались неустановленою особою. А директор ОСОБА_1 підписував договори та податкову звітність у період 2012-2013, однак не надавав уваги їх змісту, що встановлено постановою Саксаганського районного суму м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2015 по справі № 214/5792-п.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду, що угода, укладена позивачем з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» була нереальною, тому податкові повідомлення-рішення від 24.11.2015 № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 належить скасувати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес логіка" (вул. Мала Морська, 108, оф. 800, м. Миколаїв, 54002, ідентифікаційний код 37279352) до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030, ідентифікаційний код 39554010) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.11.2015 р. № НОМЕР_1, від 24.11.2015р. № НОМЕР_2.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030, ідентифікаційний код 39554010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес логіка" (вул. Мала Морська, 108, оф. 800, м. Миколаїв, 54002, ідентифікаційний код 37279352) судовий збір у сумі 17512,69 грн. (сімнадцять тисяч п'ятсот дванадцять гривень 69 коп.), сплачений платіжним дорученням № 772 від 18.07.2016 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко