Справа № 556/1423/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Котик Л.О.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" лютого 2018 р. Справа № 556/1423/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "20" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання призначити пенсію , -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Володимирецького районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просила визнати відмову відповідача у призначенні їй пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправною та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 27.06.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідач при вирішенні питання про зниження їй пенсійного віку не взяв до уваги той факт, що вона станом на 01.01.1993 року проживала в зоні гарантованого добровільного відселення з часу аварії 3 роки 4 місяці 5 днів. Вона є потерпілою від Чорнобильської катастрофи ІІІ категорії. Згідно довідки Степангородської сільської ради, проживала в с. Степангород, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення з дня народження по 31.08.1989 року і з 17.08.2001 року по даний час.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.11.2017 адміністративний позов ОСОБА_3 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання призначити пенсію, задоволено.

Визнано відмову Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у призначенні ОСОБА_3 пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправною.

Зобов'язано Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити із 27.06.2017р. призначення пенсії за віком ОСОБА_3 на умовах, визначених нормою ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на шість років, як особі, яка постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше трьох років.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що позивачкою документально не підтверджено факт постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, період проживання в даній зоні станом на 1.01.1993 р. становить менше трьох років. Відповідно немає підстав для призначення їй пенсії із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач, представник позивача та представник відповідача в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать розписки в отриманні поштового відправлення.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити без участі представників сторін в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи, згідно посвідчення категорії 3 серії НОМЕР_1, виданого Рівненською обласною державною адміністрацією.

Також встановлено, що вона звернулася до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте, листом від 06.07.2017 № 2001/05-01 (а.с.9) відповідачем було відмовлено в призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку по ст.55 Закону № 796 - ХІІ, з підстав, що остання станом на 01.01.1993 року прожила лише 2 роки 10 місяців 13 днів, а працювала у чистій зоні в м. Рівне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд, першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так в ч.2 ст.55 Закону зазначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, - зменшення віку передбачено - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Таким чином, із даної норми закону вбачаються альтернативні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку: або постійне проживання, або постійна робота.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Перелік документів, що подаються до органу пенсійного фонду для призначення пенсії встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846) з урахуванням змін внесених постановою Правління Пенсійного Фонду України від 15.10.2009 року № 23-1 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2009 року за № 1050/17066).

Відповідно до п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику; б) документи про стаж роботи; з) довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, додатком 3; г) документи про місце проживання (реєстрації) особи; ґ) посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Тобто, в разі звернення особи з заявою про призначення їй пенсії із застосуванням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Згідно довідки №2983 від 07.08.2017 року, виданої Степангородською сільською радою про періоди проживання у зоні гарантованого добровільного відселення ОСОБА_3 з дня народження по 31.08.1989 року і з 17.08.2001 року по даний час проживає в с. Степангород, що складає станом на 01.01.1993 року - 3 роки 4 місяці 5 днів.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року, с. Степангород Володимирецького району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

ОСОБА_3 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (категорія 3). Вказане посвідчення відповідає вимогам абз.3 ст.5Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст.2 даної Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Виходячи із встановлених судом обставин, вбачається, що позивач 28.05.2017 досягла необхідного, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", віку, необхідного в теперішній час для призначення пенсії з урахуванням зниження пенсійного віку на 6 років.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України позивачка набула права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", внаслідок постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 1 січня 1993 року.

Подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживанні в зоні гарантованого добровільного, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на шість років є необґрунтовано, що є підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно визначено обставини справи, ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни відсутні.

Відповідно до 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "20" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "28" лютого 2018 р.