Справа № 816/1631/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 березня 2018 р.Справа № 816/1631/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року за адміністративним позовом Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до ПАТ «АТОМ», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ПАТ «ОТП ОСОБА_1», філія «Полтавське головне регіональне управління Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк», акціонерне товариство «ОСОБА_1 АВАЛЬ», ХОД акціонерного товариства «ОСОБА_1 АВАЛЬ», акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», Державне казначейство України про застосування арешту коштів, -

В с т а н о в и л а:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року відмовлено в задоволені адміністративного позову Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (подалі Кременчуцька ОДПІ) до ПАТ «АТОМ» про застосування арешту коштів.

Копію постанови суду, складену в повному обсязі, Кременчуцька ОДПІ отримала 14 липня 2017 року /т. 1 а.с. 211/.

24 липня 2017 року Кременчуцькою ОДПІ за зазначене судове рішення подано апеляційну скаргу. Одночасно заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Ухвалою цього ж суду від 22 серпня 2017 року апеляційна скарга залишена без руху, скаржнику наданий термін до 11 вересня 2017 року для усунення недоліків апеляційної скарги сплати судового збору в розмірі 1.515,80 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року означений строк продовжений до 09 жовтня 2017 року.

09 жовтня 2017 року до Харківського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання скаржника про продовження строку виконання вимог означеної ухвали.

В обґрунтування клопотання скаржник зазначає, що про накладення арешту на рахунки податкової інспекції.

Скаржник зазначає, що відповідно до кошторисів територіальних органів ДФС у Полтавській області здійснюється періодичне надходження коштів по коду бюджетної класифікації за яким здійснюються видатки по сплаті судового збору, а саме 2800 «Інші видатки». У період встановлений судом для усунення недоліків апеляційної скарги, Кременчуцька ОДПІ позбавлена можливості здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги у звязку з забороною проведення платежів за платіжними дорученнями ОДПІ.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року в задоволені цього клопотання відмовлено. Апеляційна скарга повернута Кременчуцькій ОДПІ.

Повторно апеляційна скарга Кременчуцької ОДПІ подана до суду 15 листопада 2017 року. Одночасно скаржником подані клопотання про поновлення строку на принесення апеляційної скарги та про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2018 року у задоволені клопотання Кременчуцької ОДПІ про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення відмовлено, у звязку з відсутністю підстав для визначення причин, наведених скаржником в обґрунтування цього клопотання, поважними.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2018 року з підстав, встановлених ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишена без руху, скаржнику наданий строк 10 днів для вказання інших поважних причин, які обумовили неможливість своєчасного апеляційного оскарження судового рішення.

22 лютого 2018 року скаржником до суду подано клопотання, в якому останній зазначає вищенаведені обставини та вказує на відсутність фінансової можливості сплатити судовий збір.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання поважними наведених скаржником в заяві підстав пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Підпунктом 12 пункту 1 Розділу VII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КАС України ( тут і далі в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) установлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Статтею 129 Конституції України визначено рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що частина 2 ст. 44 КАС України покладає на учасників справи обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки.

В обґрунтування поважності причин, що обумовили пропуск строку на оскарження судового рішення, скаржник посилається на ту обставину, що на момент первинного звернення з апеляційною скаргою він був позбавлений можливості сплатити судовий збір (з незалежних від нього обставин) через відсутність відповідних коштів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, колегія суддів вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень тощо не є підставою для поновлення відповідачу в даному випадку пропущеного процесуального строку з причин, наведених в обґрунтування заявленого ГУ ДФС у Харківській області клопотання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» наголосив на тому, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд з прав людини постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, яке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов'язків.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання поважними ті причини, що наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, та відмовляє у його задоволенні.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо < > наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, ст.ст. 299, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року по справі № 816/1631/16 - відмовити.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Ухвала складена і підписана 03 березня 2018 року.