Справа № 641/8750/17
Суддя: Курганникова О. А.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/13/2018 Справа №641/8750/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого - судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Кузнецова Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції МВС України лейтенанта поліції Кузнецова Романа Ігоровича про, визнання протиправним рішення, скасування постанови,-

в с т а н о в и в

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БР № 239119 від 21.12.2017 року винесену Інспектором роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції МВС України лейтенантом поліції Кузнецовим Р.І. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП..

В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилається на те, що при розгляді справи посадова особа винесла оскаржувану постанову з грубим порушенням чинного законодавства, а саме відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, позбавив позивача можливості скористатись своїм правом передбаченими ст.. 268 КУпАП і тому він був змушений звернутись з позовом про визнання рішення посадової особи в частині винесенні постанови серії БР № 239119, незаконним та просить скасувати її.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, просив суд його задовольнити та зазначив, що відповідач, відповідно до фабули постанови, звинуватив ОСОБА_3 у тому, що він на перехресті вулиць Москалівська та Гольдберівська м. Харкова при виконанні правого повороту не визначив свій маневр відповідним покажчиком, а під час руху користувався засобом зв'язку тримаючи його в руці. Вказує, що це два різних адміністративних правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП. Зазначив, що на перехресті вулиць Москалівська та Гольдберівська м Харкова при виконанні правого повороту позивач не менше ніж за 50 метрів увімкнув правий покажчик тповороту. Про його увімкнення його інформувала відповідна лампочка на панелі приладів. Стосовного того факту, що позивач користувався засобом зв'язку тримаючи його в руці пояснив наступне, що вимогами ч.2. ст.. 122 КУпАП забороняють користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, у випадку коли вони не обладнані технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук. Наявний у позивача телефон був обладнаний системою «BLUETOOTH» і він користувався під час руху системою «Вільні руки». За таких обставин просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що ним при виконанні своїх службових обов'язків було виявлено правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Так 21.12.2017 р. ОСОБА_3 під час керування автомобілем КАМАЗ користувався засобом зв'язку - мобільним телефоном. Ним було вирішено зупинити правопорушника та зробити йому зауваження. Під час слідування за автомобілем КАМАЗ під керуванням ОСОБА_3 ним було виявлено ще одне правопорушення, а саме при повороті водій автомобіля КАМАЗ не включив відповідний сигнал повороту. При зупинці ОСОБА_3 викликав патруль поліції у зв'язку з тим, що на його думку співробітники поліції, які його зупинили, перевищували службові обов'язки. Після чого на позивача ОСОБА_3 була складена відповідна постанова про адміністративне правопорушення. Під час складання постанови ОСОБА_3 визнав той факт, що ним було скоєно правопорушення передбачене ст.. 122 КУпАП. На підтвердження зазначених обстави відповідач надав диск із записом моменту здійснення правопорушення ОСОБА_3 та моменту складання постанови про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 винесено постанову серії БР № 239119 від 21.12.2017 року, про те, що він 21.12.2017 р. керуючи автотранспортним засобом користувався засобом зв»язку та під час виконання повороту не увімкнув відповідний сигнал чим порушив п2.9 Д та 9.2 Б ПДР (а.с4).

Зокрема, в частині першій ст222 КУпАП за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядаються у судовому порядку та працівниками відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання. Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

У пункті 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 N 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, в даному випадку дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

Тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу без складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Із диску, наданого відповідачем Кузнецовим Р.І. не має можливості достовірно встановити факт скоєння ОСОБА_3 правопорушення передбаченого ст.. 122 КУпАП, оскільки не видно черем автомобіль який їхав слідом за автомобілем ОСОБА_3 чи був у останнього ввімкнений відповідний сигнал повороту чи ні. Також на записі та в оскаржуваній постанові не збігаються місце скоєння правопорушення (користування засобами зв'язку).

Посилання відповідача стосовно того, що ОСОБА_3 визнав той факт, що ним було скоєно правопорушення передбачене ст.. 122 КУпАп суд не приймає, оскільки на записі, яка відбувалась під час складання постанови, не можливо встановити осіб, які були присутні під час її складання, оскільки запис проводилась зі спини.

Жодних інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_3правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Наявність у діях позивача складу правопорушення підтверджується тільки постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 239119 від 21.12.2017 року, що не є достатнім доказом для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову серії БР №239119 від 21.12.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - О. А. Курганникова