Справа № 336/8802/14-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа №336/8802/14-а

адміністративне провадження №К/9901/13800/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2014р. (головуючий суддя - Зарютін П.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2015р.(головуючий суддя - Олефіренко Н.А., судді - Суховаров А.В., Ясенова Т.І.) у справі за його позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії,

встановив:

У жовтні 2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»;

- стягнути з відповідача на його користь одноразову щорічну допомогу до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком за 2014 рік з врахуванням раніше сплаченої суми.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що він як ветеран війни-учасник бойових дій, на підставі ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Проте відповідачем зазначена допомога за 2014 рік була нарахована та виплаченому у меншому розмірі, ніж встановлено законом.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2014р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2015р., у задоволенні позову відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями не погодився позивач, звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що з врахуванням пріоритетності законів над підзаконними актами, при здійсненні нарахування та виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік застосуванню підлягали положення ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не положення постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Крім того вказував, що Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014р. № 1622-VII яким внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким в пункті 67 Прикінцевих положень цього Закону встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12 - 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявності фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік» на день виплати йому відповідачем разової грошової допомоги до 5 травня (в квітні 2014 року) чинності не набрав, а тому застосуванню до спірних правовідносин не підлягав. Таким чином дії відповідача щодо виплати йому разової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж передбачено ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є протиправними.

Заперечуючи проти касаційної скарги, відповідач просив у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Зазначав, що виплата позивачу разової допомоги до 5 травня за 2014 рік відбулась в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2014р. № 102, тобто в рамках чинного законодавства та функцій управління.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( в редакції Закону від 25.12.1998р.) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014р. № 1622-VII внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким в пункті 67 Прикінцевих положень цього Закону встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12 - 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявності фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік».

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 16.04.2014р. №102 встановлено, що у 2014 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснюється, зокрема учасникам бойових дій у розмірі 795 грн.

В ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є ветераном війни-учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни.

У 2014 році відповідачем виплачено позивачу разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.2014р. №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 795 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідачем правомірно виплачено позивачу разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 795 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.2014р. №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Проте, з такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів не погоджується та вважає їх передчасними з огляду на наступне.

На час виникнення спірних правовідносин діяла редакція частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас Кабінет Міністрів України у постанові № 102 установив, що у 2014 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 795 грн. (пункт 1), тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п'ятою статті 12 цього Закону.

Пунктом 67 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» установлено, що норми і положення, зокрема, статей 12- 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 67 згідно із Законом України від 31.07.2014р. №1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності з 03.08.2014р., а тому саме з цього часу слід застосовувати відповідні виплати у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Як було зазначено, позивачу разову грошову допомогу до 5 травня виплачено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.2014р. №102, разом з тим коли саме було здійснено таку виплату з матеріалів справи не вбачається, судами вказане питання також залишено поза увагою.

Водночас встановлення часового періоду виплати позивачу вказаної допомоги має суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Враховуючи викладене, висновки судів попередніх інстанцій у даній справі, про правомірність дій Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району щодо виплати позивачу грошової допомоги за 2014 рік у розмірі 795 грн. є передчасними.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права та не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема якщо суд не дослідив зібрані по справі докази.

За таких обставин рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, в ході якого, крім іншого, судам необхідно вирішити питання дотримання позивачем строку звернення до суду.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2014р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2015р. скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук