Справа № 603/451/17
Суддя: Іванчук В. М.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/451/17
Провадження №2-а/603/3/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" лютого 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

секретар судового засідання: Сандалюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська адміністратративну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Монастириської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 » від 09.11.2016 року №345 та зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для садівництва в розмірах, не більше 0,12 га.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що реалізовуючи своє право, як учасника АТО (учасника бойових дій) на першочергове одержання земельної ділянки для садівництва, він звернувся із відповідною заявою до Монастириської міської ради. У заяві від 27.10.2016 року, позивач просив дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,10 га. по АДРЕСА_1 .

Рішенням Монастириської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » від 09.11.2016 року №345, позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га, що розміщена по АДРЕСА_1 , з метою надання у власність для індивідуального садівництва у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка відведена для жителів м. .Монастириська. Вказане рішення позивач вважає незаконним і таким, що підлягає до скасування, оскільки положеннями ЗК України не зазначено про такі підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як незареєстроване місце проживання особи на відповідній адміністративно-територіальній одиниці та обмеженість земельного ресурсу. Крім того, відповідач у своєму рішенні не послався на інші підстави для відмови у задоволенні заяви, зокрема на відсутність усіх необхідних додатків до клопотання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача Андрусенка І.Я. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Монастириської міської ради Тернопільської області в судове засідання не зявився, подав д осуду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зі змісту заперечення на адміністративний позов, вбачається, що у зв`язку з тим, що можливості органу місцевого самоврядування щодо надання громадянам земельних ділянок обмежуються кількістю земельних ділянок, які знаходяться в межах населеного пункту, вільні від забудови і перебувають у комунальній власності, рішенням Монастириської міської ради №60 від 18.12.2015 року визначено, що дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 , надається учасникам АТО, які зареєстровані на території м.Монастириська. Оскільки ОСОБА_1 не зареєстрований на території м.Монастириська, останньому відмовлено у видачі дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що рішенням Монастириської міської ради №61 від 18.12.2015 року «Про встановлення резерву на земельну ділянку по АДРЕСА_1 », Монастириська міська рада вирішила встановити резерв на земельну ділянку по вул.Галицькій в м.Монастириська площею 2.00 га для подальшого виділення під ведення садівництва жителям м.Монастириська які є учасниками АТО.

Згідно рішення Монастирської міської ради №60 від 18.12.2015 року, у зв`язку з відсутністю розроблених проектів детального планування житлової забудови в м.Монастириська та з обмеженою кількістю земельних ділянок в межах населеного пункту м.Монастириська, вирішено надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на зарезервованій території по вул.Галицька тільки учасникам АТО, які зареєстровані на території м.Монастириська. Пунктом 2 вказаного рішення, запропоновано учасникам АТО які зареєстровані на території Монастириського району звернутися до відділу Держгеокадастру у Монастириському районі для виділення земельних ділянок на території Монастириської міської ради за межами населеного пункту.

Позивач ОСОБА_1 є учасником антитерористичної операції (далі - АТО) та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 виданим Тернопільським обласним військовим комісаріатом від 25.04.2016 року.
З метою реалізації свого права на першочергове одержання земельної ділянки для садівництва, позивач ОСОБА_1 звернувся до Монастириської міської ради Тернопільської області із заявою від 27.10.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва площею 0,10 га, по АДРЕСА_1 .
Рішенням тринадцятої сесії сьомого скликання Монастириської міської ради №345 від 09.11.2016 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка відведена для жителів м.Монастириська. Пунктом 2 вказаного рішення, позивачу рекомендовано звернутись із заявою в відділ держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області про надання йому земельної ділянки із земель запасу Монастириської міської ради за межами м.Монастириська.
Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що органом місцевого самоврядування позивачу ОСОБА_1 , відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва у зв`язку із тим, що дана земельна ділянка відведена для жителів м.Монастириська.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач посилається на його невідповідність вимогам ч. 7 статті 118 ЗК України.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях, зокрема, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Конституційний Суд України у Рішенні від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25. ч.14 ст.46, частин 1,10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Крім того, у п. 5 Рішення №7-рп/2009 від 16.04.2009 року Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Зі змісту ч.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вбачається, що учасникам бойових дій (учасникам антитерористичної операції) надано першочергове право на забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

19.08.2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №898 зобов`язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру та обласні державні адміністрації за участю органів місцевого самоврядування визначити (зарезервувати) земельні ділянки для відведення учасникам АТО та членам сімей загиблих учасників АТО і забезпечити першочерговий розгляд звернень учасників АТО і членів сімей загиблих учасників АТО щодо відведення їм земельних ділянок; органам місцевого самоврядування уряд також рекомендував розглядати в першочерговому порядку звернення учасників АТО і членів сімей загиблих учасників АТО щодо відведення їм земельних ділянок. Крім цього, уряд зобов`язав Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру та обласні державні адміністрації та рекомендував органам місцевого самоврядування розмістити на власних веб-сайтах інформацію про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам АТО і членам сімей загиблих учасників АТО.

У відповідності до рішення 3 сесії 7 скликання Монастириської міської ради «Про встановлення резерву на земельну ділянку по вул.Галицькій в м.Монастириська» від 18.12.2015 року №61, вирішено встановити резерв на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 2.00 га. для подальшого виділення під ведення садівництва жителям м.Монастириська які є учасниками АТО.

Згідно відповіді відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 04.07.2017 року, на території Монастириської міської ради (за межами населеного пункту) Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області зарезервовано 4 земельні ділянки загальною площею 3,9443 га, 2,7236 га, 3, 0658 га, 10,10 га для ведення садівництва для учасників АТО.

Положеннями ст.ст.116,118,121,122 ЗК України визначено повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.

Частиною 1 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 цієї статті). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч.4 цієї статті).

Згідно п. «в» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в розмірах, зокрема, для ведення садівництва не більше 0,12 гектара.

Статтею 118 ЗК України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Відповідно до чч.6,7 цієї статті, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, зокрема, із земель комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вищевказаним положенням ЗК України визначено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведеня земельної ділянки.

При цьому, ЗК України не зазначено про такі підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як незареєстроване місце проживання особи на відповідній адміністративно- територіальній одиниці та обмеженість земельного ресурсу.
Також, ЗК України (зокрема, статтями 116,118,121 ЗК) не передбачається обовязку реєстрації місця проживання особи на відповідній адміністративно-територіальній одиниці як обовязкову умову для набуття особою права на безоплатне отримання у власність відповідної земельної ділянки.

Крім того, відповідач у своєму рішенні не послався на інші підстави для відмови у задоволенні заяви.

Враховуючи наведені обставини справи, суд вважає рішення тринадцятої сесії сьомого скликання Монастириської міської ради №345 від 09.11.2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва по вулиці Галицькій в місті монастириська гр. ОСОБА_1 прийнятим з порушенням норм ст.ст. 116, 118 ЗК України та таким що підлягає до скасування.
У позовній заяві, представник позивача просить також зобовязати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для садівництва в розмірах не більше 0,12 га.
У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі №21-1265а15, Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним (що узгоджується з положеннями ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Згідно п. 34 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве саморядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 71 ЗУ «Про місцеве саморядування в Україні», територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Таким чином, до компетенції суду не входить зобов`язання відповідача здійснювати якісь дії, оскільки відповідно до чинного законодавства України, суд не має права перебирати на себе повноваження, віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування. Суд може за наявності достатніх правових підстав визнати неправомірними дії відповідача або визнати неправомірним необґрунтоване зволікання з розглядом питання, однак не може перебирати на себе функцію дозвільного органу, яка не покладена на суд законом.
Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України №К/9991/27687/12 від 20.08.2014 року.
Враховуючи наведене, у позовній вимозі про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для садівництва в розмірах не більше 0,12 га. слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 5-10, 241-243, 246, 250 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення - задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Монастириської міської ради Тернопільської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » від 09.11.2016 року №345.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: В. М. Іванчук