Справа № 815/6462/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6462/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Сердюк І.С.

сторін:

представника позивача Гавриленко М.О.

представника відповідача Мацкул Г.М.

представників третьої особи

(Іванівської районної ради) Березюк А.П. (за довіреністю),

Беспалого О.В. (Голова Іванівської районної ради за посвідченням)

представник третьої особи не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні (у спрощеному позовному провадженні) справу за адміністративним позовом Головного управління ДСНС України в Одеській області до комунального закладу охорони здоров'я "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги", треті особи: Іванівська районна рада, Іванівська районна державна адміністрація про вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДСНС України в Одеській області звернулося до суду із адміністративним позовом до комунального закладу охорони здоров'я "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги", треті особи: Іванівська районна рада, Іванівська районна державна адміністрація, в якому просить суд:

- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи комунального закладу охорони здоров'я "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги", який розташований за адресою: вул. Центральна, буд. 121, смт. Іванівка, Іванівський район, Одеська область, 67200, шляхом опечатування (опломбування) всіх дверей (воріт) будівель, приміщень, відключення джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання і установок) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які несуть загрозу життю та здоров'ю людей вказаних в Акті перевірки № 45 від 30.11.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 27 по 30 листопада 2017 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.09.2017 року №643-р "Деяки питання державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки", наказу ГУ ДСНС України в Одеській області № 387 від 28.09.2017 року "Про здійснення позапланової перевірки" на підставі посвідчення на проведення перевірки від 26.11.2017 року № 45 головним інспектором Іванівського РС ГУ ДСНС України в Одеській області майором служби цивільного захисту Гащенко Р.А., у присутності уповноважених осіб відповідача: керівника КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" ОСОБА_6 здійснено позапланову перевірку КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги", місце провадження господарської діяльності субєкта господарювання за адресою: 67212, Одеська область, Іванівський район, смт. Радісне, вул. Миру, буд. 1 під час якої перевірено: територію, будівлі, споруди, підсобні та побутові приміщення з метою перевірки додерження вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногеної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт № 45 від 30.11.2017 року, яким встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VІ, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки.

За результатами перевірки складено Акт № 45, яким встановлено 17 порушень нормативно - правових актів. За наслідками перевірки видано Припис № 45 від 30.11.2017 р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногеної та пожежної безпеки, яким встановлено строк виконання - 25.12.2017 р.

Як зазначає позивач, порушення визначені в пунктах 1,2,3,6,7,10,16 акту перевірки №45 є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров'ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей, подальша робота КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоровю людей, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до відповідача, у вигляді повного зупинення роботи ДНЗ "Котовський професійний ліцей" шляхом опечатування (опломбування) всіх дверей (воріт) будівель, приміщень, відключення джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання і установок) до повного усунення порушень законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, вказаних у акті перевірки № 45 від 30.11.2017 року.

Ухвалою судді від 27.12.2017 року відкрито спрощене позовне провадження у справі (з викликом сторін).

Вказаною ухвалою для відповідача встановлено 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач отримав ухвалу 11.01.2018 р. строк на подання відзиву сплив 26.01.2018 р. Відзив на позовну заяву не подано.

24.01.2018 р. в судовому засіданні ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, в якості третіх осіб залучені: Іванівська районна рада, Іванівська районна державна адміністрація.

В судовому засіданні 23.02.2018 р. представник позивачап позовні вимоги підтримав і просив задовольнити позов повністю.

Представник відповідача проти позову заперечувала, пояснивши, що на усунення порушень не вистачає коштів. Разом з цим, припис № 45 не виконано.

Представники третіх осіб (Іванівської районної ради, Іванівської районної державної адміністрації) в задоволенні позову просили відмовити.

При цьому зазначили, що на усунення порушень відсутні кошти.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно п.п. 57 п. 4 Указу Президента України "Про деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" № 20/2013 від 16.01.2013 року, ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань організовує та проводить перевірки додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, організації виконання заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних - ситуацій техногенного та природного характеру на підприємствах, в установах, організаціях, що входять до складу залізничного, автомобільного, авіаційного, морського та річкового транспорту, на базах, складах, арсеналах зберігання та у місцях виробництва, утилізації ракетно-артилерійського озброєння, компонентів рідкого ракетного палива.

Відповідно до Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі - ГУ ДСНС України в Одеській області) затвердженого наказом ДСНС України № 507 від 21.09.2017 року ГУ ДСНС України в Одеській області відповідно до покладених на нього завдань, на відповідній території здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб'єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності до п.п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємстві окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як встановлено частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2017 року №643-р "Деякі питання державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки" визначено: "Погодитися з пропозицією Міністерства внутрішніх справ щодо проведення Державною службою з надзвичайних ситуацій у жовтні - грудні 2017 р. позапланових перевірок стану техногенної і пожежної безпеки у дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладах, закладах охорони здоровя із стаціонарним лікуванням, будинках для людей похилого віку та інвалідів, закладах відпочинку та оздоровлення державної та комунальної форми власності, а також приватної форми власності - у разі письмового звернення субєктів господарювання.

Обласним та Київській міській державним адміністраціям: за участю органів місцевого самоврядування сприяти проведенню перевірок; разом з Державною службою з надзвичайних ситуацій забезпечити проведення розяснювальної роботи щодо дотримання вимог техногенної та пожежної безпеки".

Судом встановлено, що відповідачем у справі є комунальний заклад охорони здоров'я "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" () юридична адреса: 67200, Одеська область, Іванівський район, смт. Іванівка, вул. Центральна, 121, місце проведення господарської діяльності субєкта господарювання за адресою: 67212, Одеська область, Іванівський район, смт. Радісне, вул. Миру, буд. 1, який за своєю діяльністю належить до об'єктів з високим ступенем ризику, згідно критеріїв наведених у постанові Кабінету Міністрів України від 29.02.2012 року №306, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 361 від 04.06.2015 року.

Судом встановлено, що у період з 27 по 30 листопада 2017 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.09.2017 року №643-р "Деяки питання державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки", наказу ГУ ДСНС України в Одеській області № 387 від 28.09.2017 року "Про здійснення позапланової перевірки" на підставі посвідчення на проведення перевірки від 26.11.2017 року № 45 головним інспектором Іванівського РС ГУ ДСНС України в Одеській області майором служби цивільного захисту Гащенко Р.А., у присутності уповноважених осіб відповідача: керівника КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" ОСОБА_6 здійснено позапланову перевірку КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги", місце провадження господарської діяльності субєкта господарювання за адресою: 67212, Одеська область, Іванівський район, смт. Радісне, вул. Миру, буд. 1 під час якої перевірено: територію, будівлі, споруди, підсобні та побутові приміщення з метою перевірки додерження вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногеної та пожежної безпеки.

За результатами якої складено акт № 45 від 30.11.2017 року, яким встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VІ, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки (а/с. 13 - 16) та підписано без заперечень.

Як вбачається з акту, під час проведення перевірки території, будівель та приміщень КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги", розташованої за адресою: 67212, Одеська область, Іванівський район, смт. Радісне, вул. Миру, буд. 1, було виявлено порушення нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, а саме: Кодексу цивільного захисту України №5403-VІ, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МНС України № 1417 від 30.12.2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за №252/26697 та інших діючих нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту.

Так, зокрема, як зазначено позивачем, порушення визначені в пунктах 1,2,3,6, 7,10,16 акту перевірки № 45 є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоровю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Будь-яких скарг під час проведення позапланового заходу, чи заперечень на акт № 45, який 30.11.2017 року вручено головному лікарю КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" ОСОБА_6 не надходило, що не спростовувалось представником відповідача у судовому засіданні.

Судом встановлено, що відносно винної посадової особи - головного лікаря КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" ОСОБА_6 за виявлені порушення було складено протокол ОД № 002536 від 29.11.2017 року про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 175 КУпАП. Постановою ОД №002536 від 29.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. 00 коп. Протокол та постанова у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 не оскаржувались (а/с. 19-20).

З огляду на встановлені в акті порушення, суд приходить до висновку, що подальша робота КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров'ю людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров'ю людей, оскільки впливає: на забезпечення безпеки роботи ліцею, безпеки його студентів, викладачів, співробітників та обслуговуючого персоналу у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків.

Як зазначив представник позивача, при такому стані цілковитого недотримання вимог законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту КЗ ОЗ "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" , гостро постає питання вирогідного виникнення пожежі чи надзвичайної ситуації, а у випадку її фактичного настання - неминучим є заподіяння шкоди здоров'ю або життю людей.

На час розгляду справи залишаються не усунутими відповідачем порушення нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю дітей, а саме:

- не проведено заміри опору ізоляції електричних мереж;

- обладнання приміщень системами протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації);

- деревяні конструкції даху будівлі не оброблено вогнезахистним розчином;

- не проведено обовязкове особисте страхування членів пожежної дружини;

- відповідальна особа за протипожежний стан не пройшла спеціальне навчання (пожежно - технічний мінімум);

- не проведено перезарядку вогнегасників термін дії яких вийшов (смт. Радісне);

- приміщення не доукомплектоване первинними засобами пожежогасіння, згідно норм належності;

- відсутні вказівні знаки місць розташування первинних засобів пожежогасіння згідно ДСТУ ISO 6309:2007 та ГОСТ 12.4.026-76. Знаки повинні бути розміщені навидимих місцях на висоті 2- 2,5 м від рівня підлоги.

- Вогнегасники не встановлено на видних та легкодоступних місцях шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1, 5 м від підлоги до нижнього торця вогнегасника (смт. Радісне);

- не проведено перевірку і огляд пристроїв блискавкозахисту;

- електрощити у приміщеннях не обладнано схемою підключення споживачів з пояснюючими написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (смт. Радісне);

- не оновлено журнал обліку вогнегасників (смт. Радісне);

- не оновлено інформаційно - довідковий куточок щодо дій персоналу обєкта у разі виникнення надзвичайних сутуацій або інших нестандартних подій (смт. Радісне);

- не розроблено інструкції щодо виконання вимог техногеної безпеки та порядку дій персоналу в разі виникнення аварійної ситуації (аварії) (смт. Радісне);

- не оновлено журнал реєстрації вступного інструктажу з питань техногеної безпеки;

- не організовано вивчення працівниками обєкту основних способів захисту і дій у разі надзвичайних ситуацій техногеного і природного характеру;

- не проведено ідентифікацію на визначення рівня потенційної небезпеки з урахуванням усіх чинників небезпеки.

Таким чином з вищевикладеного вбачається, що вказані порушення, визначені в акті перевірки № 45 від 30.11.2017 року не усунуті відповідачем, доказів вчинення дій на виконання припису № 45 від 30.11.2017 р. ГУ ДСНС України в Одеській області суду не надано.

При цьому, твердження відповідача відносно неможливості усунення усіх порушень виявлених під час перевірки, у зв'язку з відсутністю необхідної суми коштів, оцінюються судом критично, оскільки виявлені порушення створюють реальну та невідворотну загрозу життю та здоров'ю людей та не усунення зазначених порушень впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що може спричинити загрозу життю та здоровю людей.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Життя є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості.

Право на життя, як фундаментальне право людини, знайшло своє закріплення в універсальному міжнародно - правовому акті лише із закінченням Другої світової війни, з прийняттям Загальної декларації прав людини в 1948 році.

Стаття 3 зазначеного акту містить положення про те, що «кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканість».

Сучасна спільнота, перш за все керується положенням статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Перше речення частини 1 ст. 2 Конвенції покладає на державу зобов'язання охороняти право кожної людини на життя законом. На думку Європейської комісії з прав людини, відображеної у доповіді у справі Маккан та інші проти Сполученого Королівства, статю 2 не слід тлумачити як таку, що вимагає наявності у внутрішньому праві ідентичного формулювання. Достатньо, щоб національне право реально забезпечувало охорону права, передбаченого Конвенцією. Європейський суд в рішенні по зазначеній справі погодився з висновками Європейської комісії, підкресливши, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не зобов'язує Високі Договірні Сторони інкорпорувати її норми в національне законодавство, та в функції органів Конвенції не входить вивчення in abstracto - відповідності законодавчих чи конституційних норм держав вимогам Конвенції.

Незважаючи на те, що частина 1 ст. 2 Конвенції містить заборону «навмисного позбавлення життя», практика Європейського суду поширила дію статті 2 також на випадки ненавмисного позбавлення життя.

Так, у справі Стюарт проти Сполученого Королівства постало питання про застосування статті 2 Конвенції до ситуації коли смерть настала в результаті нещасного випадку чи прояву недбалості. На данному прикладі Європейська комісія з прав людини відзначила, що вказане положення забороняє будь - яке застосування владою необов'язкової сили, яка призводить до позбавлення життя незалежно від того, умиснив був такий результат чи ні.

Частина 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не тільки забороняє умисне незаконне позбавлення життя, але й зобов'язує держави вживати необхідних заходів щодо захисту життя осіб, які знаходяться під їх юрисдикцією. За певних умов влада повинна вживати превентивні оперативні заходи для захисту людини, чиє життя наражається на небезпеку. У такому випадку, щоб притягнути державу до відповідальності за невиконання свого позитивного зобов'язання щодо охорони життя, необхідно встановити, що органи влади знали або повинні були знати про існування реальної або можливої загрози життю третіх осіб однак не вжили певних заходів у рамках своєї компетенції, які могли б запобігли загрозі життю.

Відповідно до Кодексу цивільного захисту України регулюються суспільні відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них. Надзвичайна ситуація характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення і може призвести до виникнення загрози життю або здоров'ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об'єкті, провадження на ній господарської діяльності. Ліквідація наслідків надзвичайної ситуації передбачає проведення комплексу заходів, що включає аварійно-рятувальні та інші невідкладні роботи, які здійснюються у разі виникнення надзвичайної ситуації і спрямовані на припинення дії небезпечних факторів, рятування життя та збереження здоров'я людей, а також на локалізацію зони надзвичайної ситуації.

Позитивне зобов'язання держави щодо охорони життя її громадян встановлено законодавчими та нормативно-правовими актами у сфері цивільного захисту і спрямовуються на вирішення одного із пріоритетних завдань - на рятування життя та збереження здоров'я громадян.

Згідно частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до преамбули Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Частиною 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Частина 10 зазначеної статті також передбачає, що у разі якщо обґрунтованість заходів реагування, зазначених у розпорядчих документах щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), відповідно до закону має бути підтверджена адміністративним судом, зазначені в таких документах строки усунення виявлених порушень, застосування до суб'єкта господарювання санкцій обраховуються з дня набрання законної сили постановою адміністративного суду про підтвердження обґрунтованості вжиття заходів реагування.

Наведена норма визначає наступну процедуру реалізації контролюючим органом своїх повноважень. У випадку наявності підстав для застосування одного з таких заходів як: 1) повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), 2) реалізації продукції, 3) виконання робіт, 4) надання послуг, будь-який орган контролю без попереднього прийняття розпорядчого документа безпосередньо звертається до суду із адміністративним позовом, предметом якого є застосування одного з вищенаведених заходів.

При цьому, суд зазначає, що відповідач не розпочав вживати заходи щодо усунення порушень у сфері пожежної безпеки, виявлені позаплановою перевіркою ГУ ДСНС України в Одеській області.

Крім того, оцінюючі дії відповідача щодо усунення порушень, зазначених в акті № 45 від 30.11.2017 року, з урахуванням положень ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що право кожного на життя охороняється законом та обовязок захищати право на життя за ст. 2 цієї Конвенції визначається у поєднанні із загальним обовязком держави за ст. 1 Конвенції, яка визначає гарантування кожному, хто перебуває під юрисдикцією, права і свободи, визначені в Конвенції, суд вважає, що дії відповідача не є пропорційними відносно шкоди, яка може настати в майбутньому для громадян, які працюють, знаходяться на стаціонарному лікуванні та звертаються до лікарні, та відносно мети з охорони здоровя та життя громадян. При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що звернення до Іванівської районної ради та Іванівської районної державної адміністрації та інші аргументи відповідача, наведені під час судового засідання, які за наміром покликані забезпечити безпечне функціонування закладу системи охорони здоров'я, не дають можливості суду прийти до висновку відносно того, що існуюча загроза життю та здоров'ю громадян може бути усунута в інший спосіб ніж ліквідація передумов цих шкідливих наслідків шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи комунального закладу охорони здоров'я "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги» до їх повного усунення.

З огляду на викладене, суд приймає приписи ст. 3 Конституції України, яка визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і вважає що позовні вимоги позивача щодо застосування до позивача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є законними обґрунтованими та відповідають легітимній меті, а отже, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242, 246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДСНС України в Одеській області до комунального закладу охорони здоров'я "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги", треті особи: Іванівська районна рада, Іванівстька районна державна адміністрація про вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи - задовольнити повністю.

Застосувати до комунального закладу охорони здоров'я "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" () заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання комунального закладу охорони здоров'я "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" за адресою: 67212, Одеська область, Іванівський район, селище міського типу Радісне, вул. Миру,буд.1.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Пунктом 15.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головне управління ДСНС України в Одеській області - адреса: 65091, Одеська область, м. Одеса, вул. Прохорівська, 6, , телефон: , www.odesa.mns.gov.ua , Е-mail: odesa.@ mns.gov.ua

Комунальний заклад охорони здоров'я "Іванівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги"(, адреса: вул. Центральна, буд. 121, смт. Іванівка, Іванівський район, Одеська область, 67200, E-mail:

Іванівська районна рада (, адреса: вул. Центральна, буд. 93, смт. Іванівка, Іванівський район, Одеська область, 67200, телефон: +35)

Іванівська районна державна адміністрація (, адреса: вул. Центральна, буд. 93, смт. Іванівка, Іванівський район, Одеська область, 67200, телефон: +33)

Суддя Потоцька Н.В.

.