Справа № 817/640/18
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 лютого 2018 року м. Рівне №817/640/18

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Нор У.М., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1
до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
провизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звернулась до суду з позовною заявою до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34300, Рівненська обл., смт. Володимирець, вул. Соборна, буд. 28) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови перерахувати та виплатити позивачу пенсію починаючи з 03.01.2018 відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку та зобов'язання відповідача починаючи з 03.01.2018 провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 171 КАС України перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, суддею з'ясовано наступне.

У частині п'ятій статті 160 КАС України визначено вимоги до змісту позовної заяви, серед яких відповідно до пункту другого цієї норми у позовній заяві зазначається, поміж іншого, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України сторін та інших учасників справи.

Однак, у поданій позовній заяві не зазначено вказаний реквізит позивача, чим порушено вищеназвані положення статті 160 КАС України.

Крім того, пунктом восьмим частини п'ятої статті 160 КАС України передбачено зазначення у позовній заяві переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви зокрема.

Частиною першою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Так, зазначивши у позовній заяві у додатках «Копія трудової книжки» такої не виявлено серед доданих документів до позовної заяви, про що складено акт ВДЗ (канцелярії) суду від 28.02.2018 №36 про відсутність вкладень у конверті (пакеті).

Окрім викладеного, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір".

За правилами частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, станом на 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн. згідно із Законом України від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" (стаття 7).

Розміри ставок судового збору визначені частиною другою статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір".

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 14 березня 2017 року.

Таким чином, за подання до суду даної позовної заяви з немайновими вимогами позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн.

При поданні позовної заяви позивач одночасно надала клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Вказане клопотання позивач мотивувала тим, що вона є пенсіонером і пенсія є єдиним джерелом її доходу, а необхідність сплати судового збору до моменту подання адміністративного позову позбавляє звичайного пенсіонера доступу до правосуддя та ставить його у нерівне становище з відповідачем у даній справі, оскільки, як стверджувала позивач, в силу Закону України «Про судовий збір» органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору. Задля забезпечення принципу фактичної рівності учасників процесу у доступі до правосуддя позивач просила суд відстрочити сплату судового збору покликаючись до статті 88 КАС України.

Розглянувши подане клопотання позивача суд зазначає наступне.

Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» пункт 18 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» виключено, яким, в свою чергу було передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях Пенсійного фонду України та його органів, органів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

Таким чином, твердження позивача в частині звільнення відповідача - Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, від сплати судового збору є безпідставними.

Разом з тим, на рахунок покликань позивача про обмеження у доступі до суду у зв'язку із встановленою Законом вимогою сплати судовий збір, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Процесуальна рівність (засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом) забезпечує гарантії доступності до правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) від 19.06.2001 (Заява N 28249/95, п.53) Європейський суд з прав людини зазначив, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

«…Суд ще раз нагадує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду (див. пункт 54 вище і, особливо, вищезазначене рішення, там само, пункт 61 і далі у справі «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства»). Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див., mutatis mutandis, рішення суду у справі «Ейрі проти Ірландії», п. 25-26)» (п.59 рішення у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001).

«Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60 рішення у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001).

Водночас, згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на невизначений строк.

Вказана норма також закріплена у частині першій статті 8 Закону №3674-VI, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, законодавець визначився із засобом, який може використовуватись для доступу до суду шляхом подачі позову без оплати його судовим збором.

Разом з цим, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони.

Враховуючи висновки Європейського суду з прав людини суд зазначає, що принцип юридичної рівності в найзагальнішому сенсі означає, що до однойменних суб'єктів не можуть застосовуватися будь-які розрізнення, винятки, обмеження чи переваги з огляду на певні їхні властивості. Таким чином, виходячи з положень статті 8 Закону №3674-VI, те, що позивач є пенсіонером не може саме по собі слугувати підставою для прийняття судом рішення, зокрема про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, безвідносно до її майнового стану.

Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Визначальним чинником, який дає підстави для застосування статті 8 Закону №3674-VI законодавець пов'язав із поняттям «майнового стану сторони». Однак, поняття «майнового стану сторони» є оціночним в кожній окремій справі.

До поданого клопотання про відстрочення сплати судового збору позивач не додала жодних доказів на підтвердження свого майнового стану, який викликає певні труднощі для сплати позивачем судового збору при зверненні до суду з позовом.

За таких обставин суд не знайшов належних підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, тому клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Вказане не позбавляє права позивача подати суду відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору з доданням доказів у підтвердження майнового стану.

Таким чином, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданням позовної заяви, оформленої у відповідності з вимогами статті 160 КАС України з урахуванням висновків суду, а також доказів сплати суми судового збору у розмірі 704,80 грн. (оригінал платіжного документа) (перерахування коштів здійснюється за наступними реквізитами: отримувач коштів: УДКСУ у м. Рівному (м. Рівне) 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012714; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Рівненській області; код банку отримувача (МФО) 833017; рахунок отримувача: 4002; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір, за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Рівненський окружний адміністративний суд), або ж відповідного клопотання з доданням доказів щодо майнового стану позивача на підтвердження підстав для відстрочення сплати судового збору, у разі необхідності.

Керуючись статтями 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Нор У.М.