Справа № 521/20355/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2018 року

Київ

справа №521/20355/16-а

адміністративне провадження №К/9901/21016/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - А.Ю. Бучик,

суддів: Гімона М.М., Л.Л. Мороз,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі №521/20355/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_2 пенсії за вислугу років у зв`язку з збільшенням посадового окладу на підставі довідки прокуратури Одеської області від 07.09.2016 № 449; скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси за № 6731 від 11.11.2016 про відмову у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_2 пенсії; зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси здійснити відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії, перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії за вислугу років, виходячи із 90% місячного заробітку без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням наданої довідки про збільшення розміру заробітної плати внаслідок збільшення посадового окладу.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси звернулось з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року відкрито апеляційне провадження за скаргою управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси.

04.04.2017 позивач звернувся до апеляційного суду з клопотання про зупинення провадження у справі до винесення рішення Конституційним судом України за поданням Верховного Суду України від 31.01.2017 стосовно законності змін внесених у Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - зупинено до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України від 23.01.2017 щодо відповідності (конституційності) абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" положенням ч. 1 ст. 8, ч. 2 та ч. 3 ст. 22, ч. 1 та ч. 3 ст. 46 Конституції України.

В касаційній скарзі Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017 по справі № 521/20355/16-а та направити справу для розгляду по суті.

Крім того, відповідач просив змінити сторону по справі з управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на його правонаступника - Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Відзиву на касаційну скаргу позивачем до суду не подано.

Відповідно до п. 4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) справа № 521/20355/16-а передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції покликався на наявність достатніх підстав для зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) абзацу шостого частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" положенням частини першої статті 8, частини другої та третьої статті 22, частини першої та третьої статті 46 Конституції України, оскільки таке звернення є перешкодою для вирішення справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.156 КАС України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Пленуму Верховного Суду України від 20.01.2017 № 2 прийнято рішення про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) абзацу шостого частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" положенням частини першої статті 8, частини другої та третьої статті 22, частини першої та третьої статті 46 Конституції України.

Положеннями ст. 61 Закону України „Про Конституційний Суд України" від 16.10.1996 № 422/96-ВР (який діяв на момент постановлення ухвали) було визначено, що Конституційний Суд України за результатами розгляду справ щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим щодо офіційного тлумачення Конституції України та законів України приймає рішення.

Конституційний Суд України може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині.

У разі якщо в процесі розгляду справи за конституційним поданням чи конституційним зверненням виявлено невідповідність Конституції України інших правових актів (їх окремих положень), крім тих, щодо яких відкрито провадження у справі, і які впливають на прийняття рішення чи дачу висновку у справі, Конституційний Суд України визнає такі правові акти (їх окремі положення) неконституційними.

На підставі положень ст.152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Колегія суддів звертає увагу, що Конституційним Судом України за наслідком розгляду конституційного подання Верховного Суду України рішення прийняте не було, при цьому в разі прийняття такого рішення останнє не вплине на спірні правовідносини у даній справі, які виникли до прийняття такого рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції викладений в ухвалі від 05 квітня 2017 року про наявність підстав для зупинення провадження по справі до вирішення Конституційним Судом України подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) абзацу шостого частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" положенням частини першої статті 8, частини другої та третьої статті 22, частини першої та третьої статті 46 Конституції України, оскільки таке звернення є перешкодою для вирішення справи.

Отже, ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 353 КАС (в редакції після 15.12.2017) України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст.ст. 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про заміну сторони правонаступником задовольнити.

Замінити відповідача по даній справі Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на його правонаступника - Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Касаційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду