Справа № 806/2789/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" лютого 2018 р. Справа № 806/2789/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до УМВС України в Житомирській області ( в особі ліквідаційної комісії) про визнання дій протиправними, зобов'язання надати достовірну, точну та повну інформацію згідно запиту від 27.09.2017 року , -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до УМВС України в Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) про визнання дій протиправними, зобов'язання надати достовірну, точну та повну інформацію згідно запиту від 27.09.2017 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Позивач 27.09.2017 року електронною поштою звернувся до Відповідача із інформаційним запитом щодо отримання Позивачем грошового забезпечення тільки за конкретно визначений період часу, а саме у період з 07.03.2017 року по 22.06.2017 року, перебуваючи на посаді старшого слідчого ВР ДТП СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області.

Відповідач листом від 04.10.2017 року, дослідженим судом, повідомив Позивача про розмір нарахованого грошового забезпечення Позивачу за спірний період з 07.03.2017 року по 22.06.2017 року, його вид (перебування у відпустці) і складові розрахунку (розміри посадового окладу, окладу за спеціальним званням і надбавки за вислугу років).

Правомірність і своєчасність такого нарахування, правомірність та своєчасність їх виплати (перерахування на картковий рахунок у банківській установі) не є предметом судового розгляду в даній справі).

Колегія суддів вважає безпідставними доводи Апелянта щодо порушення Відповідачем його права на отримання інформації на запит від 27.09.2017 року, з огляду на таке.

Так, частиною ж 1 статті 1 Закону N 2939-VI визначено поняття публічної інформації як відображеної та задокументованої будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформації, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже, з огляду на наведене, публічна інформація за своєю правовою суттю є готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація та знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації.

Таким чином, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Сторони визнають, що виплата грошового забезпечення Позивачу проводилася через банківську установу, поштовими переказами на зазначений рахунок (адресу), що узгоджується із вимогами ч.5 ст.24 Закону України від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці".

Як вірно зазначив суд першої інстанції, у вказаному запиті Позивач звертався виключно щодо надання інформації про отримання грошового забезпечення за період з 07.03.2017 року по 22.06.2017 року (а.с.8). Колегія суддів погоджується із тим, що поняття "нарахування грошового забезпечення" "виплата грошового забезпечення" та "отримання грошового забезпечення" не є тотожні та Відповідач, у межах своїх повноважень, створює лише інформацію щодо нарахування та виплати Позивачу, як особі начальницького складу органів внутрішніх справ, грошового забезпечення певного виду та за певний період, в тому числі за спірний період з 07.03.2017 року по 22.06.2017 року.

Запитувана Позивачем інформація про отримання ним грошового забезпечення не є інформацією, яку Відповідач зобов'язаний створювати у процесі виконання своїх обов'язків. Обставини (дата, місце, розміри коштів, тощо) щодо отримання Позивачем перерахованих коштів на картковий рахунок певної банківської установи не є заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним Відповідачем як суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Зазначене свідчить, що Відповідач не відноситься до розпорядників запитуваної Позивачем інформації в запиті від 27.09.2017 року, а тому не зобов'язаний виконувати вимоги ч.1 ст.20 Закону N 2939-VI про надання відповіді на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "27" лютого 2018 р.