Справа № 817/895/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у поверненні судових витрат

27 лютого 2018 року м. РівнеСправа №817/895/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Щербаков В.В., судді Дорошенко Н.О. , Друзенко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доКваліфікаційної комісії державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру
про визнання протиправними рішення та наказу, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними рішення від 03.05.2017 №17/317 щодо внесення подання та наказу від 22.05.2017 №126 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 31.03.2015 НОМЕР_1, зобов'язання вчинення дій щодо поновлення дії вказаного кваліфікаційного сертифіката.

Постановою суду від 21.11.2017, яка набрала законної сили 30.01.2018, позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційної комісії державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.05.2017 №17/317 щодо внесення подання в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 31.03.2015 НОМЕР_1 інженера-землевпорядника ОСОБА_1; визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 22.05.2017 №126 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 31.03.2015 НОМЕР_1 інженера-землевпорядника ОСОБА_1; зобов'язано Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката від 31.03.2015 НОМЕР_1 інженера-землевпорядника ОСОБА_1.

22.02.2018 від ОСОБА_1 надійшла заява про повернення судових витрат в сумі 4476,00грн., зокрема:

- судового збору за подання позовної заяви в сумі 1684,00грн.;

- комісії за сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 16,84грн.;

- судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 505,20грн.;

- комісії за сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 10,00грн.;

- судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову в сумі 555,72грн.;

- комісії за сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову в сумі 10,00грн.;

- поштових витрат в сумі 24,60грн.

- доплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову в сумі 1044,28грн.;

- комісії за доплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову в сумі 10,44грн.;

- поштових витрат в сумі 45,00грн.;

- транспортних витрат, пов'язаних з прибуттям до суду апеляційної інстанції 23.11.2017, в сумі 140,00грн.;

- транспортних витрат, пов'язаних з прибуттям до суду апеляційної інстанції 23.11.2017, в сумі 163,42грн.;

- транспортних витрат, пов'язаних з прибуттям до суду апеляційної інстанції 27.11.2017, в сумі 140,00грн.;

- транспортних витрат, пов'язаних з прибуттям до суду апеляційної інстанції 27.11.2017, в сумі 126,50грн.

Заявник просить повернути судові витрати відповідно до вимог ст.143 КАС України.

Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.132 КАС України).

Так, частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) передбачено, що судовий збір сплачується за подання до адміністративного суду позовної заяви та заяви про забезпечення доказів або позову.

Статтею 7 Закону №3674-VI визначено вичерпний перелік випадків, що допускають можливість повернення судового збору.

Так, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При цьому, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Частина 3 статті 143 КАС України передбачає, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.4 ст.143 КАС України).

Таким чином, суд вирішує питання повернення (відшкодування) судових витрат не пізніше 15 днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог за умови подання учасником справи відповідної заяви з доказами, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи №817/859/17, судом встановлено, що рішення по суті прийняте судом 21.11.2017, яким присуджено на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру судовий збір в сумі 1684,00грн., сплаченого заявником на підставі квитанції від 01.06.2017 №0.0.777474796.1.

Жодних інших заяв щодо повернення судових витрат до прийняття рішення по суті ОСОБА_1 у даній справі не подавалося.

Таким чином, в силу вимог ст.139 та ч.1 ст.143 КАС України судом першої інстанції вже вирішено питання щодо судових витрат в постанові суду від 21.11.2017. При цьому, суд першої інстанції не наділений повноваженнями здійснювати розподіл судових витрат, понесених учасником справи в суді апеляційної чи касаційної інстанції.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що згідно з ч.2 ст.132 КАС України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так, комісія за сплату судового збору та поштові витрати не відносяться до судових витрат, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки КАС України не передбачає їх відшкодування.

Крім того, як вже було зазначено судом, статтею 7 Закону №3674-VI визначено вичерпний перелік випадків, що допускають можливість повернення судового збору, серед якого відсутня така підстава, як вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову.

Зокрема, аналіз положень ст.ст.150-158 КАС України дає підстави для висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто, заходи забезпечення адміністративного позову є не чим іншим, як вчинення судом дій, необхідних для розгляду справи, в межах якої такі заходи вживаються.

Разом з тим, частина 3 статті 132 КАС України передбачає, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати, пов'язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (п.5).

Такі витрати несе сторона, що заявила клопотання про вчинення цих дій, та які не підлягають розподілу (відшкодуванню).

Оскільки судом за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову прийнято судове рішення у справі, то судовий збір, сплачений позивачем за подання такої заяви, є витратами, які пов'язані з розглядом даної справи та не підлягає поверненню (відшкодуванню).

Крім того, не підлягають відшкодуванню і витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, оскільки відповідно до ч.1 ст.135 КАС України такі витрати несуть самі сторони.

З огляду на викладене, заявлені вимоги щодо відшкодування судових витрат в порядку ст.143 КАС України не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 132, 135, 143, 166-167, 241, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судових витрат у справі №817/895/17 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала щодо судових витрат може бути оскаржена учасниками справи, свідками, експертом, спеціалістом, перекладачем, якщо це стосується їхніх інтересів, протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Головуючий cуддя Щербаков В.В.

Судді Дорошенко Н.О.

Друзенко Н.В.