Справа № 817/1373/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" лютого 2018 р. Справа № 817/1373/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Гриценка Володимира Володимировича на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа- Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю,в якому просив :

- визнати протиправним та скасувати рішення про визнання переказу коштів (трансакції), здійсненого ТОВ"Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 86353,99 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-053-000228296 від 26.04.2016" на його рахунок № НОМЕР_1, нікчемним;

- зобов'язати Уповноважену особу внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей про його рахунок , № НОМЕР_1 у розмірі 86353,99 грн.

В обгрунтування позову посилався на те, що 26.04.2016 року між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір №980-053-000001726 банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний", відповідно до якого було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 на його на ім'я . Цього ж дня він уклав договір №980-053-000228296 з ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр", тип договору "Суперкапітал" (Новий з виплатою процентів в кінці строку). На виконання цих угод, він вніс на поточний рахунок "Ощадний"№ НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський" кошти в загальній сумі 85000,00 грн., які і були перераховані ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр". 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" здійснило дострокове повернення коштів на вищеназваний рахунок позивача в ПАТ "Банк Михайлівський", включаючи відсотки за користування коштами. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" листом №ЗГ1/8695 від 24.01.2017 повідомила, що перекази коштів (транзакції) здійснені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 на його рахунок № НОМЕР_1 є нікчемними правочинами на підставі статей 215, 216 ЦК України тастатті 37 пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". На підставі такого рішення, його не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно, вважаючи таке рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" протиправним, позивач і звернувся з адміністративним позовом до суду.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 18.09.2017. Цього ж дня, за наслідками підготовчого провадження до участі в справу в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.10.2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про визнання переказу коштів (трансакції), здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 86353,99 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-053-000228296 від 26.04.2016" на рахунок ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , нікчемним.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей про рахунок ОСОБА_4 № НОМЕР_1, у розмірі 86353 (вісімдесят шість тисяч триста п'ятдесят три) грн. 99 коп.

Не погоджуючись з постановою, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Гриценка Володимира Володимировича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позову. Згідно доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайловський" правомірно вчиняли ся дії по перевірці правочинів. Внаслідок перевірки було встановлено, що позивач не може бути прирівнений до вкладника проблемного банку, оскільки правовідносини, що склалися між позивачем і банком не мають відношення до вкладу. Тому, на думку, відповідача, зараховані 19.05.2016 року на рахунок позивача кошти на підставі нікчемного правочину , не підлягають виплаті, оскільки не мають відношення до банківського вкладу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної карги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.04.2016 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладений договір №980-053-000001726 банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний". Згідно п.1 договору банк по ініціативі клієнта відкриває клієнту на його ім'я поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку (а.с.13).

26.04.2016 позивач вніс готівкові кошти в сумі 85000,00 грн. на свій рахунок № НОМЕР_1 (а.с.15).

Також, 26.04.2016 позивач уклав договір №980-053-000228296 з ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр", тип договору "Суперкапітал" (Новий з виплатою процентів в кінці строку). Згідно з пунктом 1.1. договору позивач передає Товариству у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк передбачені цим договором, а ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" зобов'язується повернути йому кошти та виплатити проценти в порядку та на умовах встановлених цим договором (а.с.14).

Відповідно до цього, кошти в сумі 85000,00 грн. з рахунку позивача № НОМЕР_1 були перераховані ПАТ "Банк Михайлівський" на рахунок ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр".

19.05.2016 року ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" перерахувало на рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" № НОМЕР_1 кошти в сумі 85000,00 грн., з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-053-000228296 від 26.04.2016" та в сумі 1353,99 грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-053-000228296 від 26.04.2016".

Листом №ЗГ1/18695 24.01.2017, який направлений позивачу 14.02.2017, представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" повідомив позивача про те, що перекази коштів (транзакції), здійснені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на його рахунок № НОМЕР_1 19.05.2016 в загальній сумі 86353,99 грн. є нікчемними на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України, статті 37 та пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.17).

Наведене підтверджено і довідкою про стан рахунку № НОМЕР_1, в якій зазначено, що кошти в сумі 86353,99 грн. були безпідставно зараховані на вказаний рахунок позивача, вони належать ПАТ "Банк Михайлівський" і підлягають поверненню банку (а.с.16).

Вказана обставина стала підставою для невключення позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Не погоджуючись з таким рішенням щодо не включення до переліку та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків щодо протиправності дій відповідача та задовольнив позов.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі -Закону №4452-VI ).

Згідно п.3 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI від 23.02.2012, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 4 частини першої цієї статті визначено, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Згідно з частиною другою цієї статті Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність"» - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Частиною 4 цієї статті Закону №4452-VI, Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Водночас, ст. 27 Закону №4452-VI на Уповноважену особу Фонду покладено обов"язок протягом 3 робочих днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку сформувати два переліки: 1) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

При цьому, ст. 38 Закону №4452-VI визначено ряд заходів, які повинна вживати Уповноважена особа Фонду, щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Так, згідно з частиною другою статті 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що право відносити правочини до нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Порядок виявлення правочинів(в тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затверджено рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 826 від 26.05.2016 року. Вказаний Порядок набрав чинності з 13.07.2016 року. Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку, перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевіроки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних» №14/БТ від 23.05.2016, ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови Правління Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" №812 від 23.05.2016 та рішення "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" №991 від 13.06.2016. Згідно з вказаними актами розпочата процедура виведення ПАТ "«Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23.05.2016 до 22.07.2016 включно. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" призначено Ірклієнка Ю.П.

12.07.2016 Правлінням Національного банку України прийнято рішення "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський» №124-рш.

Відповідно до цього, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку" №1213 від 12.07.2016, згідно з яким з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно розпочато процедуру ліквідації, а також призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнку Ю.П..

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01.09.2016 призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" з 05.09.2016 Волкову О.Ю.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №265 від 24.01.2017 відкликано з 25.01.2017 повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", делеговані Волкову О.Ю.; делеговано Волкову О.Ю. повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", визначені Законом, зокрема статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень, визначених пунктами 4 ,5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону з 25.01.2017; призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Гриценка В.В. з 25.01.2017; делеговано Гриценку В.В. повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", визначені пунктами 4 ,5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону з 25.01.2017.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Ю.П. №27/1 від 24.05.2016 було створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними (а.с.108).

Наказом №2 від 13.07.2016 строк проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними продовжено протягом процедури ліквідації на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ "Банк Михайлівський".

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Ю.П. №42/2 від 01.06.2016 затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені в Акті №2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" про перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб в сумі ,74 грн, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини 3статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вказані обставини стали підставою невключення позивача, як вкладника до реєстру для отримання належних йому коштів.

Проте, згідно доводів позивача рішення Уповноваженної особи Фонду щодо визнання првочину нікчемним є протиправним, оскільки відповідачем не зазначено з яких саме підстав, укладений позивачем правочин, є таким. Крім того, позивач посилається на те, що відповідачем не доведено, що на його рахунок надійшли саме внаслідок виконання умов нікчемного правочину.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, оскільки , жодна з підстав, вказаних у пунктах 7-9 частини третьої статті 38 Закону, не розповсюджується на операції із зарахування коштів на рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно з ч.1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

При цьому, згідно п. 1.24 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" №2346-III від 05.04.2001, переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі. В свою чергу, помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. А неналежний переказ - це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Пунктом 1.30ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", визначено, що платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Як вбачається зх матеріалів справи, ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" відповідними платіжними дорученням зі свого розрахункового рахунку, який відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", ініціював переказ коштів позивачу на його рахунок, який також відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" в рамках договору №980-053-000228296, укладеного між ними 26.04.2016.

Тому, ПАТ "Банк Михайлівський", виконуючи розрахунковий документ ТОВ "Інвестиційно -розрахунковий центр" на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на суму коштів, які переказувались. А отже, ПАТ "Банк Михайлівський" не є стороною переказу коштів, а є лише виконавцем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтами, забезпечуючи рух коштів від ініціатора, тобто від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", до отримувача переказу, тобто до позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004

При цьому, договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

Таким чином, оскільки ПАТ "Банк Михайлівський" при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, то операції по перерахуванню коштів були правомірними та відповідали чинному законодавству України.

Згідно з частиною третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.

Переказ коштів (транзакція) в загальній сумі 86353,99 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-053-000228296 від 26.04.2016" здійснені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський" в рамках виконання відповідної двосторонньої угоди.

Отже, дана операція за змістом фактичних обставин відповідає ознакам вкладу у розумінні ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а позивач є вкладником.

Тому, передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії за вкладом поширюються на позивача.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що переказ коштів позивачу здійснено до прийняття Національним банком України рішення "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних» №14/БТ від 23.05.2016.

Водночас , ПАТ "Банк Михайлівський" не був стороною договору №980-053-000228296 від 26.04.2016. Відповідно, ні такий правочин, ні переказ коштів, здійснений в його рамках, не можна трактувати, ні як укладення (переоформлення) договорів, ні як операцію, що здійснені банком, віднесеним до категорії проблемних, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Банк ні в одному, ні в іншому випадку, не є ні стороною договору, ні стороною грошового переказу.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обгрунтованих висновків, що встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017 у справі №826/15961/16 обставини щодо здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" операцій, які призвели до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, не є такими, які стосуються позивача , оскільки ці операції стосувалися залучення ПАТ "Банк Михайлівський" грошових коштів у позику для ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» від фізичних осіб шляхом укладення банком договорів з фізичними особами, де банк виступав повіреним ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" і діяв на підставі договору доручення №1 від 11.11.2014. Договір же №980-053-000228296 від 26.04.2016 укладений між ОСОБА_4 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без участі ПАТ "Банк Михайлівський", в якості повіреного.

Як встановив суд , у справі №826/15961/16, списання з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та зарахування на рахунки фізичних осіб грошових коштів відбулось за рахунок укладення між ПАТ "Банк Михайлівський", ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договорів про відступлення права вимоги, в тому числі і договору №1805 від 18.05.2016 за яким ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" відступило ПАТ "Банк Михайлівський" право вимоги боргу за кредитними договорами з фізичними особами. Разом з тим, предметом вказаних угод не були і не могли бути договора, укладені між фізичними особами та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", в яких останній виступав позичальником (тобто боржником, а не кредитором), позаяк за правилами частини першої статті 520 Цивільного кодексу України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, як встановлено судом, грошові кошти з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", що відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" на рахунок позивача, що також відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" фактично не перераховувались не з зв'язку з відсутністю грошових коштів на рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", а в зв'язку з відсутністю грошових коштів в необхідній кількості на кореспондентському рахунку ПАТ "Банк Михайлівський" .

Враховуючи, що позивач не був задіяний до правочинів, які вчинялися ПАТ "Банк Михайлівський" з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та іншими юридичними особами, не міг на них ні вплинути, ні змінити, а також не був наділений правами у правовідносинах, які стосувалися здійснення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" переказу грошових коштів на його рахунок, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", то суд першої інстанції дійшов правильнимх висновків, що саме по собі виконання ПАТ "Банк Михайлівський" транзакції по зарахуванню коштів на рахунок позивача, відповідно до укладеного з ним договору банківського рахунку, не може кваліфікуватися як нікчемний правочин, оскільки не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , що операції щодо переказу грошових коштів в загальній сумі 86353,99 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-053-000228296 від 26.04.2016" на рахунок позивача № НОМЕР_1, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", здійснені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016, не можуть вважатися нікчемними.

Отже, у розумінні ст. 177 Цивільного кодексу України грошові кошти позивача є об'єктом його майнових прав, відтак, ці права відповідно до вимог Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950, практики Європейського суду з прав людини та статті 41 Конституції України є непорушними.

Таким чином, оскільки станом на дату запровадження в ПАТ "Банк Михайлівський" тимчасової адміністрації кошти позивача знаходились на його рахунку в цьому банку, то позивач має гарантоване ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI від 23.02.2012 права на їх отримання

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" щодо визнання відповідних транзакцій є таким, що не відповідає визначеним у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак є таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідного рішення протиправним.

Згідно пункту 5 розділу II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09.08.2012, Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1)перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2)перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, даним пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

При цьому, обов'язок Уповноваженої особи на вчинення відповідних дій прямо передбачений Законом №4452-VI , а відповідно до пункту 6 розділу III згаданого Положення, протягом процедури ліквідації Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

Оскільки судом встановлено, що позивач не включений до Переліку вкладників на підставі припущень Уповноваженої особи Фонду, які не підтверджені належними та допустимими доказами, то суд першої інстанції дійшов правильнимх висновків, що вимога позивача про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" внести додаткову інформацію про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження Фонду, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам, з урахуванням чого суд зауважує, що іншого ефективного способу поновлення порушених прав позивача інакше ніж зобов'язання включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, не існує.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновків, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права чи порушеного норми процесуального права, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Гриценко Володимир Володимирович залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2017 р. без змін,

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена упродовж тридцяти днів з дня її складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст постанови виготовлено "27" лютого 2018 р.