Справа № 812/191/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/191/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

та

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - Відповідач), в якому позивач просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 30.03.2017 з врахуванням у зарплату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно з довідкою від 22.12.2017 ТУ ДСА України в Луганській області;

- зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 30.03.2017 з врахуванням у зарплату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно з довідкою від 22.12.2017 ТУ ДСА України в Луганській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 22.03.1993 по 29.03.2017 Позивач працював на посаді судді Рубіжанського міського суду Луганської області. 29 березня 2017 року у зв'язку з поданням заяви про відставку та виходом у відставку Позивача відраховано зі штату Рубіжанського міського суду Луганської області. З 30 березня 2017 року Позивач перебуває на обліку в Рубіжанському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Луганської області, та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди.

Розмір суддівської винагороди, згідно зі статтею 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453- VI «Про судоустрій та статус суддів» на дату звернення становила 25600,00 грн, в тому числі: посадовий оклад - 16000,00 грн, доплата за вислугу років (60% посадового окладу) - 9600,00 грн.

З посиланням на статтю 134 Закону України від 07.07.2010 року № 2453- VI «Про судоустрій та статус суддів» зазначає, що з виходом у щорічну оплачувану відпустку судді виплачується матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу 16000,00 грн.

28.12.2017 Позивач звернувся до Відповідача про здійснення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням допомоги на оздоровлення. Однак Відповідач листом від 09.01.2018 № 267/3 08/Т-14 відмовив у перерахунку, вказав, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з якої розраховується довічне грошове утримання.

Вважає, що оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, а відповідно входить до структури заробітної плати, а за нормами частини третьої статті 141 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то незалежно від того, що вона не є складовою суддівської винагороди, допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, Позивач вважає дії Позивача щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 30.03.2017, з врахуванням у зарплату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення, неправомірними та такими, що суттєво порушують права та інтереси Позивача.

Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву (а.с. 103-114), в обґрунтування якого зазначено, що 23.10.2017 Відповідачем винесено рішення № 44 про виконання ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 та здійснення Позивачу з 01.08.2017 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді.

Відповідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 29.03.2017 № 594/17, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області при призначенні та перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання враховано заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 25600,00 грн (посадовий оклад - 16000,00 грн, доплата за вислугу років - 9600,00 грн). Довідка видана на підставі особового рахунку за січень 2017 року. Загальний процент розрахунку щомісячного грошового утримання від заробітку 90%. Отже: (25600,00 грн х 90%) / 100% = 23040,00 грн. На момент звернення Позивача 30.03.2017 про призначення та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці Закон України від 07.07.2010 №2453 -VI «Про судоустрій та статус суддів», на який посилається Позивач у своєму позові втратив чинність 30.09.2016. Тому Відповідач не має можливості виконувати свої функції згідно не діючих норм законодавства.

Відповідач зазначає, що в Законі України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції 07.07.2010 № 2453-VІ та в редакції 02.06.2016 № 1402-VІІІ в статтях про суддівську винагороду - допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

На думку Відповідача, як би в довідці про заробітну плату позивача для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (Додаток 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органами Пенсійного фонду), поряд із складовими суддівської винагороди, була відображена сума матеріальної допомоги на оздоровлення, Позивач мав би право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно довідки наданої ТУ ДСА України в Луганській області від 29.03.2017 № 594/17, матеріальну допомогу не включено до складу суддівської винагороди. Згідно довідки наданої ТУ ДСА України в Луганській області від 22.12.2017 № 2128/17 матеріальна допомога на оздоровлення зазначена окремим абзацом, а не вказана третім пунктом складової суддівської винагороди.

Таким чином, Відповідач вважає, що перерахувати нараховане Позивачу з 30.03.2017 щомісячне довічне грошове утримання за складовими заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді не має підстав.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в позовній заяві серед іншого просив провести розгляд справи без його участі (а.с. 8).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 118).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-74, 77-78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював на посаді судді Рубіжанського міського суду з 22.03.1993 по 29.03.2017, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с. 9-17).

Наказом Територіального управління державної судової адміністрації в Луганській області від 23.12.2008 № 644/к призначено судді Рубіжанського міського суду Луганської області Томку Володимиру Васильовичу, який має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді, щомісячне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати з 11 січня 2009 року (а.с. 38).

Наказом Рубіжанського міського суду Луганської області від 01.12.2015 № 120-ОС встановлено судді Рубіжанського міського суду Луганської області Томку Володимиру Васильовичу з 08 листопада щомісячну доплату за вислугу років на підставі наявного стажу роботи 60% посадового окладу, як такому, стаж роботи на суді судді становить 25 років (а.с. 39).

24.01.2017 рішенням Вищої ради правосуддя № 22/0/15-17 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Рубіжанського міського суду Луганської області у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с. 32).

29.03.2017 наказом Рубіжанського міського суду Луганської області № 12-ос відраховано Позивача зі штату Рубіжанського міського суду у зв'язку з поданням заяви про відставку та виходом у відставку 29.03.2017 (а.с. 33).

Відповідно до інформації, зазначеної в довідці від 29.03.2017 № 594/17вих про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, яка видана Позивачу Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області (а.с. 41), визначено, що заробітна плата, яка враховується при призначені (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 256000,00 грн, в тому числі:

- оклад - 160000,00 грн;

- доплата за вислугу років 60% - 9600,00 грн.

Зазначені обставини визнаються сторонами.

Згідно із інформацією, зазначеною в довідці від 22.12.2017 № 2128/17-вих, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Луганській області, на ім'я Позивача про те що його суддівська винагорода згідно зі статтею 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій та статус суддів» на дату звернення становить - 256000,00 грн, в тому числі: посадовий оклад - 16000,00 грн, доплата за вислугу років (60% посадового окладу) - 9600,00 грн (а.с. 115).

Також у довідці від 22.12.2017 № 2128/17-вих зазначено, що з виходом у щорічну оплачувану відпустку судді виплачується матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу 16000,00 грн (стаття 134 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій та статус суддів»). Довідку видано на підставі особового рахунку працюючого судді на відповідній посаді за листопад 2017 року.

28.12.2017 Позивач звернувся із заявою до Відповідача про перерахунок довічного грошового утримання з врахуванням у зарплату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно з довідкою від 22.12.2017 ТУ ДСА України в Луганській області (а.с. 34-35).

Листом від 09.01.2018 № 267/308/Т-14 Відповідач в перерахунку щомісячного грошового утримання відмовив, послався на відсутність підстав для його здійснення оскільки при його розрахунку вже застосовано суддівську винагороду у вказаному у довідці розмірі 256000,00 грн. Згідно з довідкою матеріальну допомогу також не включено до складу суддівської винагороди (а.с. 36-37).

Позивачем до суду надані також накази Рубіжанського міського суду Луганської області за 2010 - 2017 роки, якими надавались відпустки Позивачу з виплатою додаткового посадового окладу для оздоровлення (а.с. 62-77).

Відповідачем до суду надано копію пенсійної справи Позивача (а.с. 83-113), з наданих документів вбачається:

- протоколом від 04.04.2017 № 506 Позивачу призначено довічне грошове утримання судді з 30.03.2017 з встановлення 88% від заробітку в розмірі 22538,00 грн (а.с. 83);

- постановою Кремінського районного суду Луганської області від 04.09.2017, яка частково змінена постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 зобов'язано Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок довічного грошового утримання починаючи с 01 серпня 2017 року в розмірі 90% суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання (а.с. 104-111);

- розпорядженням від 23.10.2017 № 167191 здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді через зміну надбавки, відсоток розрахунку утримання від заробітку складає 90%, встановлено утримання в розмірі 23040,00 грн (а.с. 102).

Спірним у даній справі є відмова Відповідача у здійснення перерахунку довічного грошового утримання з врахуванням у зарплату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) визначено:

- судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року (частина перша);

- суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (частина друга).

Згідно з пунктом 25 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 рік, №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до статті 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно зі статтею 136 цього ж Закону суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України № 1402-VIII від 02.06.2016 «Про судоустрій і статус суддів», в редакції яка набрала чинності 15.12.2017 і діяла на час звернення Позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного йому утримання.

Отже, положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Передбачено, що суддя, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Це означає, що у випадку призначення позивачеві пенсії перевага б надавалася спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в силу яких, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

У даному ж випадку, Позивач отримує довічне грошове утримання судді у відставці, яке йому і було призначено із розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди.

Суддівська винагорода, в силу положень статті 135 Закону № 1402-VIII, складається виключно з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Вказані правові норми розширеному тлумаченню не підлягають. Зазначений Закон №1402-VIII є чинним, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

З урахуванням того, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, то правові підстави для її врахування при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - відсутні.

Суд вважає помилковими посилання Позивача на рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005.

Оскільки у даній справі спірні правовідносини виникли не у зв'язку із прийняттям нового закону, положеннями якого обмежуються чи звужуються гарантії незалежності суддів порівняно із законом, що діяв раніше, і обставини справи цього не стосуються.

Також, зазначене рішення КСУ не стосується включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної оплачуваної відпустки у складову суддівської винагороди та розрахунку довічного грошового утримання судді.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На думку суду, Відповідач, відмовляючи Позивачеві у перерахунку розміру його щомісячного довічного грошового утримання, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством, чинним станом на час призначення щомісячного грошового утримання Позивачу, так і чинним на час звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку, було передбачено чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді.

При цьому, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

Таким чином, при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання слід керуватись положеннями статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», згідно з якими матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому підстави для врахування її для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання відсутні. Зазначений Закон є чинним, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За приписами статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено та підписано 27 лютого 2018 року.

Суддя С.М. Чиркін