Справа № 815/5648/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5648/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м.Одеса

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Суддів Бжассо Н.В.

Юхтенко Л.Р.

За участю секретаря - Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: Саглаєв Д.О. - за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: Колодін А.О. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фонду милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл" до Міністерства соціальної політики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Одеська митниця ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фонду милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл", в якому позивач просить суд (з урахуванням уточнень) визнати протиправним та скасувати повністю наказ Міністерства соціальної політики України №1638 від 13.10.2017 року; зобов'язати Міністерство соціальної політики України внести зміни до наказу Міністерства соціальної політики України №1601 від 09.10.2017 року шляхом включення до нього вантажу вагою 11130,00 кг., отриманого Фондом милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл" від донора - Місії Ukraine - Moldavien - Hilfe e.V. HeerstraBe, 15 D-35075 Gladenbach/Deutschland.

Ухвалою суду від 15.11.2017 року відкрито провадження у справі №815/5648/17.

Ухвалою суду від 06.12.2017 року зобов'язано Міністерство соціальної політики України надати суду додаткові докази по справі, чим частково задоволено клопотання позивача, та зупинено провадження у справі до 11.01.2018 року.

11 січня 2018 року, у зв'язку із перебуванням судді Бжассо Н.В. на лікарняному судове засідання було перенесено на 22.01.2018 року.

Розпорядженням Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2018 року №4 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із відпусткою судді Корой С.М.

Відповідно до протоколу автоматичної заміни складу колегії суддів від 12.01.2018р. члена колегії - суддю Корой С.М. замінено на суддю Юхтенко Л.Р.

22 січня 2018 року у зв'язку із знаходженням члена колегії суддів - судді Бжассо Н.В. на лікарняному судове засідання було перенесено на 29.01.2018 року.

29 січня 2018 року у зв'язку із наданням судді Аракелян М.М. днів відпочинку з 29.01.2018р. по 30.01.2018р. включно за чергування у вихідний день у період виборчого процесу, судове засідання перенесено на 31 січня 2018 року.

31 січня 2018 року судове засідання перенесено на 01 лютого 2018 року по причині перебування судді Юхтенко Л.Р. в нарадчій кімнаті по справі №815/375/18.

Ухвалою суду від 01.02.2018 року відмовлено у задоволенні заяви Фонду милосердя, відродження і розвитку «Еммануїл» про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 01.02.2018 року вирішено питання щодо проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.02.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у вересні 2017 року ФМВР «Еммануїл» як отримувач гуманітарної допомоги отримав від іноземного донору - Місії Ukraine - Moldavian - Hilfe e.V. HeerstraBe, 15 D-35075 Gladenbach/Deutschland вантаж гуманітарної допомоги вагою 11 130,00 кг., який складається з одягу та взуття б/в (890 місць, знос не перевищує 25%) вагою 10400,00 кг., матраців нових (98 одиниць, вага 400,00 кг.), ходунків для інвалідів б/в (6 одиниць, вага. 110,00 кг.). Біблії нові (26 картонних, коробок, 220,00 кг). Фонд милосердя, відродження і розвитку «Еммануїл» вперше звернувся до Міністерства соціальної політики України з заявою вих. № 224 від 12.09.2017 року про визнання цього вантажу гуманітарною допомогою. До вказаної заяви були додані усі необхідні для розгляду цього питання документи у паперовій та електронній формах відповідно до вимог Переліку документів, які подаються для визнання вантажів (товарів), коштів, у тому числі в іноземній валюті, виконаних робіт, наданих послуг гуманітарною допомогою, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 06.04.2017 року №573.

Як зазначає представник позивача, протокол №38 робочої групи з питань гуманітарної допомоги при Мінсоцполітики України від 29.09.2017 року, складений під час розгляду заяви ФМВР «Еммануїл» вих. №224 від 12.09.2017 року, не містить будь яких зауважень щодо недоліків поданих документів, проте, позивачу було відмовлено у визнанні гуманітарною допомогою заявленого вантажу, з причини відсутності на засіданні від 29.09.2017 року представника ФМВР «Еммануїл», хоча позивач не отримував від відповідача повідомлень про необхідність направлення свого представника на засідання робочої групи.

На думку представника позивача, ця відмова у визнанні вантажу гуманітарною допомогою є незаконною, оскільки чинний Закон України «Про гуманітарну допомогу», Порядок взаємодії центральних і місцевих органів виконавчої влади та Національного банку щодо реалізації Закону України «Про гуманітарну допомогу», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2013 року № 241 (зі змінами та доповненнями) та Перелік документів, які подаються для визнання вантажів (товарів), коштів, у тому числі в іноземній валюті, виконаних робіт, наданих послуг гуманітарною допомогою, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 06.04.2017 року №573, не передбачають умовою визнання або невизнання вантажу гуманітарною допомогою саме присутність представника отримувача вантажу під час засідання робочої групи з питань гуманітарної допомоги.

При повторному розгляді цього питання на засіданні 05.10.2017 року робочої групи при Мінсоцполітики України з питань гуманітарної допомоги прийнято рішення про відмову у визнанні вищевказаного вантажугуманітарною допомогою з вказівкою на необхідність обґрунтування адресності надання цієї допомоги фізичним особам-набувачам, у зв'язку з чим від ФМВР «Еммануїл» витребували копії звернень до юридичних осіб-набувачів, передбачених детальним планом розподілу цього вантажу, від так званих «кінцевих» фізичних осіб-набувачів, а також витребувані «детальні звіти про розподіл та використання вантажів, визнаних гуманітарною допомогою.

На підставі протоколу №39 від 05.10.2017 року відповідачем видано наказ №1638 від 13.10.2017 року, яким відмовлено у визнанні гуманітарною допомогою вантажу, отриманого позивачем, з урахуванням зауважень, які начебто були висловлені у письмових позиціях центральних органів виконавчої влади та Центрального банку відповідно до протоколу №39.

В подальшому, заявою за вих. № 343 від 12.10.2017 рокуФМВР «Еммануїл» просило відповідача повторно розглянути питання визнання вказаного вантажу гуманітарною допомогою. Рішенням відповідача № 42 від 26.10.2017 року увизнанні вантажузнову було відмовлено та залишено без зміни раніше прийняте рішення № 39 від 05.10.2017 року.

На думку представника позивача, наказ Міністерства соціальної політики України №1638 від 13.10.2017 року прийнятий на підставі протоколу робочої групи з питань гуманітарної допомоги при Мінсоцполітики України №39 від 05.10.2017 року є незаконним управлінським актом індивідуальної дії, оскільки під час його прийняття були допущені суттєві порушення правових норм, які регулюють порядок погодження Мінсоцполітики України із відповідними центральними органами виконавчої влади та Національним банком проекту рішення про визнання вантажів, коштів, робіт та послуг гуманітарною допомогою, та порушення норм, які регулюють порядок прийняття таких рішень. Представник зазначає, що при погодженні цього рішення, оформленого наказом Мінсоцполітики України від 13.10.2017 року №1638, членам робочої групи не були подані листи з письмовими позиціями щодо проекту рішення за підписами керівників відповідних центральних органів виконавчої влади та Національного банку України, що на думку представника позивача встановлює відсутність правових підстав проведення засідання робочої групи від 05.10.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача вважає, що наказ Міністерства соціальної політики України №1638 від 13.10.2017 року є незаконним та порушує права та законні інтереси позивача як отримувача гуманітарної допомоги, оскільки цим рішенням відповідач, без наявності правових підстав, фактично відмовив у визнанні даного вантажу гуманітарною допомогою.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення Мінсоцполітики, які надійшли до суду 14.12.2017 року (вх.№34997). В обґрунтування своєї позиції з посиланням на положення Закону України «Про гуманітарну допомогу» та Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №423, відповідачем зазначено, що на засіданні робочої групи 29.09.2017 розглядалося питання про визнання вантажу (11130 кг), що надійшов на адресу Фонду милосердя, відродження і розвитку «Еммануїл» гуманітарною допомогою.

Відповідно до Протоколу засідання робочої групи від 29.09.2017 №38 робочою групою вирішено розглянути питання про визнання гуманітарною допомогою вантажу у присутності представника отримувача для уточнення деяких питань, що виникли під час розгляду документів позивача про визнання вантажу гуманітарною допомогою.

05.10.2017 представник позивача взяв участь у засіданні робочої групи, надав пояснення щодо наявності двох ідентичних списків кінцевих набувачів, які повинні були бути забезпечені Фондом милосердя, відродження і розвитку «Еммануїл» допомогою із вантажу, визнаного гуманітарною допомогою вагою 6760, раніше та списків осіб, яких планується забезпечити допомогою набувачем - Церквою ЄХБ „Відродження" м. Кілія, доданих до пакетів документів про визнання вантажу вагою 11130 кг гуманітарною допомогою, а також інформацію стосовно фактичного розподілу допомоги лише незначній частині фізичних осіб, зазначених у списках, що подаються.

За результатами розгляду робочою групою було вирішено з метою обґрунтування відповідності статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» в частині підтвердження цільового та адресного спрямування гуманітарної допомоги, зважаючи на наявність ідентичних списків кінцевих набувачів - фізичних осіб в листах різних набувачів, розглянути питання про визнання гуманітарною допомогою вантажу після надання копій звернень до вказаних організацій від кінцевих набувачів - фізичних осіб із зазначенням їх соціальних категорій осіб, адреси та ПІБ, а також кількості та ваги необхідної допомоги. На виконання абзацу п'ятого статті 11 Закону України „Про гуманітарну допомогу" надати детальні звіти про розподіл та використання вантажів, визнаних гуманітарною допомогою, від отримувача та набувачів з належним чином завіреними копіями підтверджуваних первинних документів щодо передачі допомоги кінцевим набувачам - фізичним особам.

Відповідно до прийнятих робочою групою рішень вантаж Фонду милосердя, відродження і розвитку „Еммануїл" у наказах Мінсоцполітики від 13.10.2017 № 1638 та від 09.10.2017 №1601 відсутній, оскільки рішення про визнання вантажу гуманітарною допомогою не прийнято. Міністерство соціальної політики ніяким чином не порушувало прав та законних інтересів позивача та діяло в межах своїх повноважень. Вказані накази прийняті відповідно до чинного законодавства. Розгляд питання про визнання вантажу гуманітарною допомогою на засіданні робочої групи у встановленому порядку можливий у разі отримання Мінсоцполітики доопрацьованих документів від позивача відповідно до раніше висловлених робочою групою зауважень.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за їх безпідставності та розглянути справу без участі представника Міністерства соціальної політики України, пояснивши викладеним відсутність можливості надати документи на вимогу суду.

У судовому засіданні 12.02.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Одеської митниці ДФС підтримав позицію відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази та заслухавши їх пояснення, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено що Фонд милосердя, відродження і розвитку «Еммануїл» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.02.2000 року №0001075, є благодійним фондом, має статус отримувача гуманітарної допомоги, реєстраційний номер в Реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги за ЄР 248.

У вересні 2017 року ФМВР «Іммануїл» (надалі - Фонд) як отримувач гуманітарної допомоги отримав від від іноземного донору - Місії Ukraine - Moldavian - Hilfe e.V. HeerstraBe, 15 D-35075 Gladenbach/Deutschland вантаж гуманітарної допомоги вагою 11 130,00 кг., який складається з одягу та взуття б/в (890 місць, знос не перевищує 25%) вагою 10400,00 кг., матраців нових (98 одиниць, вага 400,00 кг.), ходунків для інвалідів б/в (6 одиниць, вага. 110,00 кг.). Біблії нові (26 картонних, коробок, 220,00 кг)

12 вересня 2017 року позивач звернувся до Міністерства соціальної політики України з заявою (вих.№224) про визнання гуманітарною допомогою вантажу вагою 11730,00 кг., отриманого ФМВР «Еммануїл» від іноземного донору - Місії Ukraine - Moldavien - Hilfe e.V. HeerstraВie, 15 D-35075 Gladenbach/Deutschland відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про гуманітарну допомогу».

Як вбачається з матеріалів справи, разом з заявою позивачем було надано дарчий лист донора від 12.08.2017 року, пояснювальну записку донора від 12.08.2017 року з перекладом на українську мову, міжнародну товарно-транспортну накладну від 19.08.2017 року, детальний план розподілу вантажу, копії звернень (клопотань) набувачів гуманітарної допомоги, довідку, електронні носії інформації.

Результати засідання робочої групи з питань гуманітарної допомоги при Мінсоцполітики зафіксовані в протоколі №38 від 29 вересня 2017 року.

Відповідно до Витягу із вищевказаного протоколу робочою групою було вирішено розглянути питання про визнання гуманітарною допомогою вантажу (11130 кг.) ФМВР «Еммануїл» в присутності представника отримувача (пункт 6).

Згідно з витягом з протоколу №39 від 05 жовтня 2017 року на засіданні робочої групи слухали, серед іншого, пояснення представника Фонду щодо наявності двох ідентичних списків кінцевих набувачів, які повинні були бути забезпечені Фондом допомогою із вантажу вагою 6760кг., та списків осіб, яких планується забезпечити допомогою набувачем - Церквою ЄХВ «Відродження» м.Кілія, доданих до пакету документів про визнання вантажу вагою 11130кг, а також інформацію стосовно фактичного розподілу допомоги лише незначній частині фізичних осіб у списках, що подаються. При цьому вирішено, що з метою обґрунтування відповідності ст.1 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» в частині підтвердження цільового та адресного спрямування гуманітарної допомоги, зважаючи на наявність ідентичних списків кінцевих набувачів-фізичних осіб в листах різних набувачів, розглянути питання про визнання гуманітарною допомогою вантажу ФМВР «Еммануїл» після надання копій звернень до вказаних організацій від кінцевих набувачів-фізичних осіб із зазначенням соціальних категорій осіб, адреси та ПІБ, а також кількості та ваги необхідної допомоги (пункт 9, а.с.63-64).

Також вирішено на виконання абз. 5 ст.17 Закону надати детальні звіти про розподіл та використання вантажів, визнаних гуманітарною допомогою, від отримувачів та набувачів з належним завіреними копіями підтверджуючих первинних документів щодо передачі допомоги кінцевим набувачам - ФО.

12 жовтня 2017 року позивач звернувся до Мінсоцполітики України із заявою про повторний розгляд питання визнання вантажу гуманітарною допомогою.

Відповідно до витягу з протоколу №42 від 26 жовтня 2017 року залишено без змін рішення робочої групи (протокол засідання робочої групи №39 від 05.10.2017 року) стосовно Фонду.

Міністерством соціальної політики України прийнято наказ №1601 від 09.10.2017 року «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою» та наказ №1638 від 13.10.2017р. «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою».

В додатках до цих наказів містяться Переліки вантажів, визнаних гуманітарною допомогою, в яких серед отримувачів вантажів відсутній Фонд милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл", із зазначенням спірного вантажу вагою 11300кг, що надійшов на його адресу.

Позивач оскаржує наказ №1638 від 13.10.2017р. як протиправний та вимагає в судовому порядку зобов'язати відповідача внести зміни до Наказу №1601 від 09.10.2017р. шляхом включення до нього вантажу, отриманого Фондом від донора.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Оскаржуваний наказ №1638 від 13.10.2017р. прийнятий на підставі ст.ст.4,5 ЗУ «Про гуманітарну допомогу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» №1192-XIV від 22.10.1999 р. гуманітарна допомога це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об'єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації".

Згідно ст. 2 Закону України «Про гуманітарну допомогу» Законодавство України про гуманітарну допомогу складається з Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації" цього Закону, інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1,2 ст. 3 « Про гуманітарну допомогу» підставою для започаткування процедури визнання допомоги гуманітарною є письмова пропозиція донора про її надання. Підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.

Згідно статті 4 Закону України «Про гуманітарну допомогу» до спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги належать: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим; обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Спеціально уповноважені державні органи з питань гуманітарної допомоги приймають рішення за погодженням із органами доходів і зборів, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони здоров'я, у сфері економічного розвитку, державну фінансову політику, державну політику у сфері цивільного захисту, Міністерством внутрішніх справ України, органами Національної поліції, Національним банком України чи його філіями (територіальними управліннями).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, здійснює: визнання вантажів, коштів, у тому числі в іноземній валюті, виконаних робіт, наданих послуг гуманітарною допомогою; контроль за отриманням, розподілом, використанням за цільовим призначенням, підготовкою статистичної звітності, обліком гуманітарної допомоги, визнаної такою рішенням спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги; контроль за діяльністю Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, які діють у межах наданих їм цим Законом повноважень; ведення Єдиного реєстру отримувачів гуманітарної допомоги; інші повноваження, визначені цим Законом.

Згідно ст.11 Закону спеціально уповноважені державні органи з питань гуманітарної допомоги ведуть облік, статистичну звітність гуманітарної допомоги. Відповідні спеціально уповноважені державні органи з питань гуманітарної допомоги та органи доходів і зборів здійснюють контроль щодо використання гуманітарної допомоги за цільовим призначенням. Органами доходів і зборів та філіями (територіальними управліннями) Національного банку України щомісячно складаються звіти за встановленою формою відповідно про митне оформлення вантажів з гуманітарною допомогою та про надходження на рахунки в іноземній валюті отримувачів гуманітарної допомоги коштів в іноземній валюті. Зазначені звіти подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення. Бухгалтерський облік гуманітарної допомоги та відповідна звітність здійснюються отримувачами гуманітарної допомоги та набувачами гуманітарної допомоги (юридичними особами) у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. У разі відсутності обліку щодо отримання та цільового використання гуманітарної допомоги вона вважається використаною не за цільовим призначенням. Отримувач гуманітарної допомоги і набувач гуманітарної допомоги (юридична особа) щомісячно в установленому порядку подають до відповідного спеціальної уповноваженого державного органу з питань гуманітарної допомоги звіти про наявність та розподіл гуманітарної допомоги до повного використання всього обсягу отриманої гуманітарної допомоги. Порядок списання товарів (предметів) гуманітарної допомоги, які мають певний термін експлуатації, визначається Кабінетом Міністрів України. При отриманні іноземної валюти, яка надійшла як гуманітарна допомога на рахунок в іноземній валюті отримувача гуманітарної допомоги, він як юридична особа-резидент здійснює її облік окремо.

Колегією суддів встановлено, підтверджується матеріалами справи, що як спірний наказ №1638, так і наказ №1601, видані після порушення Фондом питання визнання гуманітарною допомогою спірного вантажу, не містять будь-якого рішення стосовно Фонду милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл" та його вантажу, яке можливо кваліфікувати як відмову у визнанні вантажу гуманітарною допомогою.

Позивач оскаржує наказ №1638 від 09.10.2017р., який стосується значного кола (26 осіб) отримувачів благодійної допомоги, яких це рішення безпосередньо стосується, проте не вказує, в чому полягає протиправність видання цього наказу в аспекті порушення прав та інтересів Фонду милосердя, відродження і розвитку «Еммануїл», яким чином скасування рішення про визнання вантажів гуманітарною допомогою щодо інших отримувачів такої допомоги спроможне відновити його права та при цьому не призведе до порушення прав інших осіб.

Посилання на порушення процедури прийняття рішень на засіданнях робочої групи колегія суддів відхиляє, оскільки такі обставини повинні досліджуватись в межах розгляду спору про протиправні дії (бездіяльність), а не оскарження рішення по суті вирішених в ньому питань, серед яких будь-які висновки по суті порушеного позивачем питання стосовно Фонду милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл" відсутні.

Відповідно до п.4 Порядку взаємодії центральних і місцевих органів виконавчої влади та Національного банку щодо реалізації Закону України "Про гуманітарну допомогу", затвердженого постановою кабінету міністрів України від 25.03.2013 року №241, рішення приймається Мінсоцполітики з урахуванням результатів розгляду позицій центральних органів виконавчої влади та Національного банку на засіданні робочої групи, що фіксується у протоколі її засідання. Склад робочої групи затверджується Мінсоцполітики. До складу робочої групи входять представники центральних органів виконавчої влади та Національного банку. Члени робочої групи зобов'язані подати на її засідання листи із зазначенням позицій центральних органів виконавчої влади та Національного банку щодо погодження проекту рішення.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що при першому розгляді на засіданні робочої групи заяви Фонду милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл" 29.09.2017р. питання визнання його вантажу гуманітарною допомогою по суті не вирішувалось, будь-яке рішення не приймалось, а було ухвалено розглянути питання у присутності представника Фонду.

Судом встановлено, що дійсно у поданих до Міністерства разом із заявою №224 від 12.09.2017р. документах містяться ідентичні дані щодо кінцевих отримувачів гуманітарної допомоги, а саме: особи, зазначені у Переліку громадян з числа інвалідів, що мешкають у м.Кілії та яким планується передача гуманітарної допомоги від Фонду через Кілійське районне товариство сліпих (а.с.43) (наприклад ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інші) також фігурують у Переліку громадян з числа малозабезпечених пенсіонерів, яким планується передача гуманітарної допомоги від Фонду через Церков ЕХБ «Відродження» м.Кілія Одеської області (а.с.49). При цьому повністю співпадають П.І.Б. таких осіб, адреси, але не збігаються дані щодо року народження.

За таких обставин, відповідач, на думку суду, обґрунтовано зажадав від позивача надання уточнюючих документів, не ухваливши при цьому негативне рішення про відмову у визнанні вантажу гуманітарною допомогою, як то безпідставно стверджує позивач.

Оскільки остаточно питання щодо визнання вантажу гуманітарною допомогою не вирішено, будь-які міркування та висновки суду стосовно дійсної необхідності у затребуваних робочою комісією додаткових документів будуть передчасними та матимуть наслідком втручання суду у дискреційні повноваження відповідача як повноважного у цій сфері органу на прийняття рішень.

З цих підстав колегія суддів погоджується з позицією відповідача щодо відсутності порушення прав та інтересів позивача, оскільки рішення з питання визнання гуманітарною допомогою вантажу, призначеному для ФМВР «Еммануїл», по суті не прийняте та позивач не намагався уникнути судової суперечки шляхом подання до Міністерства пояснень та документів в тих межах, в яких така можливість була наявна.

Оскільки підставою направлення на доопрацювання документів поданих Фондом милосердя, відродження і розвитку «Еммануїл» для визнання гуманітарною допомогою вантажу вагою 11130 кг. була недостатність інформації щодо кінцевих набувачів, суд дійшов висновку, що рішення робочої групи з питань гуманітарної допомоги при Мінсоцполітики є обґрунтованими, адже отримувач, надаючи письмову згоду на одержання гуманітарної допомоги, фактично підтверджує необхідність такої допомоги в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, чим приймає пропозицію донора.

Відповідно до ч. 1 Переліку документів, які подаються для визнання вантажів (товарів), коштів, у тому числі в іноземній валюті, виконаних робіт, наданих послуг гуманітарною допомогою» затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України №573 від 06.04.2017 встановлено перелік документів, які подаються для визнання гуманітарною допомогою вантажів (товарів), а саме: 1) заява про визнання вантажів (товарів) гуманітарною допомогою, складена за формою, наведеною в додатку 1 до цього Переліку, на бланку отримувача (письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання); 2) копії письмової пропозиції донора про надання гуманітарної допомоги (інший дарчий документ), документів із зазначенням вичерпного переліку складу вантажу, його кількості та ваги за кожною позицією (рахунок-фактура, накладна, специфікація, інвойс, пакувальний лист тощо); 3) план розподілу гуманітарної допомоги між набувачами, складений за формою, наведеною в додатку 2 до цього Переліку, з копіями оформлених згідно з вимогами пункту 4цього Переліку листів-звернень набувачів - юридичних осіб щодо потреби в гуманітарній допомозі; 4) листи центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій стосовно доцільності визнання вантажу гуманітарною допомогою (за наявності).

Для прийняття рішення залежно від складу вантажу, крім документів, зазначених у підпунктах 1-4 цього пункту, подаються: копії документів, наданих донором, які підтверджують якість і безпеку товарів гуманітарної допомоги (довідка про проведення епідеміологічної та санітарної обробки (дезінфекції), інформація про стан і якість речей, товарів, що були у вжитку, із зазначенням відсотка їх зносу; довідка про терміни (строки) придатності продуктів харчування, засобів гігієни, лікарських засобів тощо); копія свідоцтва про державну реєстрацію (технічного паспорта) транспортного засобу та підтвердження права власності донора на предмет дарування; інформація уповноваженого органу про відсутність відомостей щодо викрадення або розшуку транспортного засобу; копія міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) (за наявності).

Щодо тверджень представника позивача, що законодавство передбачає можливість надання донорами отримувачам гуманітарної допомоги у різних формах, суд зазначає, що відповідачем даний факт не заперечується.

Положенням про Міністерство соціальної політики України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №423 встановлено, що Мінсоцполітики є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання гуманітарної допомоги.

Основними завданнями Міністерства є забезпечення формування та реалізація державної політики, зокрема, у сфері праці та соціальної політики, зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, загальнообов'язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального діалогу, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім'ї, протидії торгівлі людьми, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання гуманітарної допомоги, соціальних послуг особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати;

Як убачається зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Таким чином, суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв

в межах наданих йому повноважень, у відповідності до чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, зворотнього з обставин, на які посилається позивач, не убачається.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо відмови Мінсоцполітики України у визнанні вантажу вагою 11130,00 кг., отриманого Фондом милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл" від донора - Місії Ukraine - Moldavien - Hilfe e.V. HeerstraBe, 15 D-35075 Gladenbach/Deutschland гуманітарною допомогою, оскільки відсутність в оскаржуваних наказах рішення про визнання вантажу гуманітарною допомогою не може бути кваліфікована як відмова у визнанні вантажу гуманітарною допомогою.

Щодо вимоги про зобов'язання Міністерства соціальної політики України внести зміни до наказу Міністерства соціальної політики України №1601 від 09.10.2017 року шляхом включення до нього вантажу вагою 11130,00 кг., отриманого Фондом милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл" від донора - Місії Ukraine - Moldavien - Hilfe e.V. HeerstraBe, 15 D-35075 Gladenbach/Deutschland, то колегія суддів вважає її безпідставою та передчасною, враховуючи, що розгляд цього питання по суті фактично не відбувся, рішення негативного характеру не прийнято, дії відповідача з покладення на Фонд обов`язку надати додаткові документи Фондом не оскаржені.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки вимоги позивача суд визнав необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фонду милосердя, відродження і розвитку "Еммануїл" до Міністерства соціальної політики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Одеська митниця ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2018 року у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Аракелян М.М. з 20.02.2018р. по 23.02.2018р. включно.

Головуючий суддя М.М. Аракелян

Судді Н.В. Бжассо

Л.Р. Юхтенко

.