Справа № 826/16552/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2018 року судді Вєкуа Н.Г., Шрамко Ю.Т., Костенко Д.А у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа: Виконавча дирекція Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа: Виконавча дирекція Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просив, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог: зобов'язати Державну екологічну інспекцію України подати заяву до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо виплати позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно листів непрацездатності АГЩ № 202593, АГТ № 850647, АГІ № 433494, АГТ № 805516; зобов'язати Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Державну екологічну інспекцію України здійснити нарахувати та виплати в повному обсязі допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно листів непрацездатності АГЩ № 202593, АГТ № 850647, АГІ № 433494, АГТ № 805516.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що з 27.01.2015 року по 25.05.2015 року ОСОБА_2 перебував на лікарняному, про що свідчать листи непрацездатності: АГЩ № 202593, АГТ № 850647, АГІ № 433494, АГТ № 805516.

25.05.2015 року вищезазначені листи непрацездатності було здано позивачем до відділу по роботі з персоналом Державної екологічної інспекції України. Проте позивачем не отримано виплати по тимчасовій непрацездатності в повному обсязі.

13.08.2015 року ОСОБА_2 отримав лист Державної екологічної інспекції України від 05.08.2015 року № 5-10-738 про повернення зайво нарахованих лікарняних відповідно до проведеного перерахунку у розмірі 1655,00 грн.00 коп. (одна тисяча шістсот п'ятдесят п'ять) у зв'язку з отриманням відповіді від Виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо необґрунтованості видачі наступних листків непрацездатності: АГІ № 433494 виданий 27.01.2015 року Броварською Центральною районною лікарнею "Консультативно-діагностичний центр", АГТ № 805516 виданий 02.03.2015 року КЗ Київської обласної ради "Київська обласна клінічна лікарня", АГЩ № 202593 виданий 03.03.2015 Васильківською Центральною районною лікарнею, АГТ № 850647 виданий 23.03.2015 року КЗ Броварської міської ради "Броварський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Амбулаторія загальної практики №2.

Вважаючи зазначені дії відповідачів протиправними, а свої законні права порушеними, з метою їх захисту, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV), Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18 січня 2001 року

N 2240-III (далі - Закон № 2240-III) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.18 Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Частиною 1 статті 19 вказаного Закону регламентовано, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Статтею 22 Закону передбачені умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплати. Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві; 2) необхідності догляду за хворою дитиною; 3) необхідності догляду за хворим членом сім'ї; 4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; 5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; 6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу; 7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; 8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Пунктами 3, 6 частини 1 статті 28 Закону України №2240- ІІІ передбачено, що страховик має право проводити перевірку правильності використання страхових коштів на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, а також накладати фінансової санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства. На страховика (Фонд) покладено обов'язок здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників (пункт 3 частина 2 статті 28 Закону України № 2240-ІІІ).

Відповідно до частини 2 статті 35 Закону України №2240-ІІІ допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з перебуванням на лікарняному з 27.01.2015 року по 25.05.2015 року, позивач ОСОБА_2 надав до Державної екологічної інспекції України листки непрацездатності для отримання матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до протоколу засідання Комісії із соціального страхування Державної екологічної інспекції України від 25.05.2015 року на підставі наданих позивачем листів непрацездатності прийнято рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності у 100% розмірі.

На підставі прийнятого рішення Відділом бухгалтерського обліку та фінансів Державної екологічної інспекції України було проведено виплату за рахунок коштів Держекоінспекції України допомоги по тимчасовій непрацездатності за перші 5 днів перебування на лікарняному у 100 відсотковому розмірі.

Разом з тим, Комісія із соціального страхування направила до Виконавчої дирекції Київського міського відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності лист на перевірку обґрунтованості видачі листів непрацездатності позивачу.

У відповідь Виконавчою дирекцією Київського міського відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності листом від 01.07.2015 року № 2002-08 проінформовано, що видача листків непрацездатності АГЩ № 202593, АГТ № 050647 записами в медичній документації не обґрунтована, лист непрацездатності АГІ № 433494 виданий з 27.01.2015 року обґрунтовано, проте продовжено з 06.02.2015 року по 14.02.2015 року (9 днів) необґрунтовано, лист непрацездатності АГТ 805516 виданий з 16.02.2015 року обґрунтовано, проте продовжено з 24.02.2015 року по 02.03.2015 року (7 днів) необґрунтовано.

Також, Виконавчою дирекцією Київського міського відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності зазначено, що при проведені перевірки щодо обґрунтованості видачі листків непрацездатності гр. ОСОБА_3 встановлено порушення вимог пп.1.6., 1.7., 1.9., 2.2. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ від 13.11.2001 р. № 455, пп.5.1.4., 5.1.5., 5.1.7.,5.1.9. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ від 09.04.2008р. № 189, пп.2.1., 2.2., 3.6., 3.8., 3.12. Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженого наказом від 03.11.2004 року № 532/274/136-ОС/1406.

Зважаючи на вищезазначені обставини, виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності відповідно до наданих позивачем листків непрацездатності, яка підлягала компенсації за рахунок коштів Фонду, не було перераховано Державною екологічною інспекцією України, тому і не було виплачено ОСОБА_2.

Крім того, Виконавчою дирекцією Київського міського відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності надано до матеріалів справи копії довідок перевірок листків непрацездатності АГЩ № 202593, АГТ № 850647, АГІ № 433494, АГТ № 805516 виданих позивачу різними медичними закладами, з яких вбачається необгрунтованість їх видачі/продовження з вказівкою на проведення систематичного контролю за проведенням експертизи тимчасової непрацездатності.

Таким чином, оскільки видача листків непрацездатності АГЩ № 202593 (за період з 03.03.2015 року по 20.03.2015 року) та АГТ № 850647 (за період з 23.03.2015 року по 01.04.2015 року) записами в медичній документації не обґрунтована, і раніше виплачені кошти підлягають поверненню, Комісією із соціального страхування Державною екологічною інспекцією України прийнято рішення про здійснення відділом бухгалтерського обліку перерахунку раніше здійснених розрахунків ОСОБА_2 (протокол № 17 засідання комісії від 14.07.2015 року).

Разом з тим, листом від 05.08.2015 року № 5-10-788 позивачу направлено повідомлення щодо повернення зайво виплачених коштів у розмірі 1655,00 грн.00 коп. (одна тисяча шістсот п'ятдесят п'ять) на рахунок Державної екологічної інспекцією України.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» підстави припинення виплат і надання соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено:

а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості;

б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність;

в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи;

г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов'язків щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування;

д) в інших випадках, передбачених законами.

Згідно з частиною 2 статті 16 вказаного Закону застраховані особи зобов'язані надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги відповідно до цього Закону.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки встановлено, що листки непрацездатності АГІ № 433494 (продовжено на 9 днів), АГТ № 805516 (продовжено на 7 днів) продовжено необґрунтовано, листки непрацездатності АГЩ № 202593(18 днів) та АГТ № 850647(10 днів) визнані не обґрунтовано виданими.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2018 року

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя- доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 28 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.