Справа № 214/3612/17 (2-а/214/207/17)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2018 року

Київ

справа №214/3612/17 (2-а/214/207/17)

адміністративне провадження №К/9901/2558/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів: Білоуса О. В., Бевзенка В. М.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу № 214/3612/17 (2-а/214/207/17)

за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції Полозка Миколи Леонідовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (прийняту в складі головуючого судді - Гриня Н.Г.) від 19 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (прийняту в складі колегії суддів: головуючого - Чабаненко С. В., суддів: Баранник Н. П., Щербака А. А. від 23 жовтня 2017 року, у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції Полозка Миколи Леонідовича, в якому просив:

1.1. Визнати дії Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції Полозка М. Л. по складанню протоколу серії АР № 770460 від 11 червня 2017 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправним;

1.2. Скасувати постанову серії АР № 770460 від 11 червня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 425,00 грн.;

1.3. Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 та частиною першою статті 126 КУпАП.

2. В обґрунтування позову зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог статей 245, 276, 280, 283 КУпАП, оскільки, зокрема, порушення зафіксовано не в автоматичному режимі, а протокол про адміністративне правопорушення не складено. Також вважає, що вимога про надання полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є безпідставною.

2.1. Протиправні дії відповідача, на думку позивача, полягають у складанні постанови з порушенням вимог закону.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановою від 19 липня 2017 року в задоволені позову відмовив.

4. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що водієм ОСОБА_1 порушено Правила дорожнього руху, а саме: п. 31.4.7(е) та п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху за які передбачена відповідальність частиною першою статті 121 та частиною першою статті 126 КУпАП. Свій висновок суд мотивував долученим до матеріалів справи відеозаписом події, яка мала місце 11 червня 2017 року.

4.1. Додатково суд вказав, що відсутність у позивача страхового полісу цивільно-правової відповідальності доводить обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

4.2. Також суд зазначив, що відповідач мав право складати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху без складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до положень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженого Міністерством Внутрішніх Справ України від 6 листопада 2015 року № 1376.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а постанову Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року у цій справі - без змін.

6. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції відповідають обставинам справи. Судом першої інстанції не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву

7. 15 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

8. У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суд ухвалою від 23 жовтня 2017 року у справі № 214/3612/17, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

9. Верховний Суд ухвалою від 15 січня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та установив строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

10. Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивач у справі)

11. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами порушено норми матеріального та процесуального права:

11.1. Залишили поза увагою, що в порушення статті 280, частини 3 статті 283 КУпАП оскаржувана постанова складена без зазначення в ній відомостей стосовно технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис;

11.2. Не правильно застосували п. 2.2. Розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, який регулюють обов'язок щодо надання представнику поліції страхового полісу цивільно-правової відповідальності.

11.3. В порушення статті 256 КУпАП дійшли помилкових висновків про необов'язковість складання протоколу про адміністративне правопорушення.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. 11 червня 2017 року інспектором роти № 3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП лейтенантом поліції Полозок М.Л. винесено постанову серії АР №770460 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 121 та частиною першою статті 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

13. Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що позивач 11 червня 2017 року о 14 год. 00 хв. в м. Кривому Розі по вул. В.Великого керував автомобілем ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 без заднього бамперу, а також не мав при собі полісу цивільно-правової відповідальності власників ТЗ, чим порушив п. 31.4.7 «е» та 2.1 «г» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

14. Винесення постанови про адміністративне правопорушення слугували підставою для звернення позивача до суду з позовом про її скасування.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Кодекс про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року № 8073-X .

15.1. Стаття 251.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

15.2. Стаття 280.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

15.3. Стаття 283.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

16. Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

16.1. Пункт 2.1.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

16.2. Пункт 2.2.

Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

16.3. Пункт 31.4.7.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду; б) не працює звуковий сигнал; в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

17. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

18. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до пункту 14 Розділу VII ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Кодексу адміністративного судочинства України (ред. з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності, з урахуванням вказаного ця справа підлягає розгляду у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

19. Перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

20. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

Щодо суті касаційної скарги

21. Посилання скаржника на неправильне застосування судами п. 2.2. Розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, з підстав того, що вказаний пункт Правил не містить припису передавати транспортний засіб із страховим полісом цивільно-правової відповідальності, колегія суддів вважає неприйнятними та таким, що спростовуються підпунктом ґ) п. 2.1 Розділу 2 цих Правил.

22. Доводи скаржника стосовно того, що оскаржувана постанова складена без зазначення в ній відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій досліджено наявний в матеріалах справи диск DVD з відеозаписом про підтвердження скоєного правопорушення. Крім того, факт відсутності у автомобілі заднього бамперу визнаний позивачем в судовому засіданні першої інстанції.

23. Також, судами першої та апеляційної інстанцій правильно відхилено доводи позивача щодо відсутності у Національній поліції обов'язку складати протоколи у разі вчинення адміністративних правопорушень, відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

24. Таким чином посилання скаржника в касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає необґрунтованими, а висновки судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови в позові правильними.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

26. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходив з того, що всі доводи позивача були перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування рішень судів в касаційній скарзі не зазначено.

27. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

28. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

29. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

30. Слід зазначити, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду не наводить висновків, обов'язкових для врахування згідно з частинами п'ятою і шостою статті 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів», частиною другою статті 356 КАС України, оскільки у постанові палати, об'єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися вказівка про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об'єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об'єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду.

31. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т.Г.Стрелець

Судді О.В.Білоус

В.М.Бевзенко