Справа № 344/15055/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/12316/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2017 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Пастернак І.А. в м. Івано-Франківськ, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Яремчанського ВП ГУНП старшого сержанта Голинського В.Я. про скасування постанови та закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Яремчанського ВП ГУНП ф ст. с-нта Голинського В.Я. про скасування постанови серії БР №585371 від 01.11.2017, винесеної інспектором Голинським В.Я. за ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо накладення штрафу в розмірі 425 грн та одночасно вважає, що провадження по даній адміністративній справі необхідно закрити.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.11.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу в порядку п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України (в редакції від 03.08.2017).

Не погоджуючись з постановленням вказаної ухвали, вважаючи її незаконною, ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та зобов'язати суд першої інстанції визнати позовну заяву такою, що відповідає вимогам законодавства України та розглянути позов по факту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно ст. 106 КАС України у позовній заяві, зокрема, зазначається ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, якщо такі відомі. При тому позивач повідомляв суд, що йому не відомі дані відповідача, і дізнатися їх з достовірних джерел у визначений законом спосіб не має можливості. Зазначає, що законодавство не містить норм, які чітко зобов'язують позивача зазначати повні відомості щодо відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 105 КАС України в редакції на час подання позовної заяви адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

Статтею 106 КАС України визначено перелік вимог до позовної заяви, зокрема, пунктом третім частини першої наведеної статті унормовано, що у позовній заяві зазначається ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Матеріалами справи встановлено, що 14 листопада 2017 року ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області подано адміністративний позов до поліцейського Яремчанського ВП ГУНП старшого сержанта Голинського В.Я. про скасування постанови серії БР №585371 від 01.11.2017 у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2017 року вказаний адміністративний позов залишено без руху у зв'язку з тим, що він не відповідає вимогам п. 3 ч.1 ст. 106 КАС України, що виразилось у не зазначенні позивачем в позовній заяві поштової адреси відповідача, а також номеру зв'язку, адреси електронної пошти, якщо такі відомі. Крім того суд встановив, що позивачем до адміністративного позову не долучено копію адміністративного позову з копіями всіх документів, що приєднуються до неї для відповідача, тобто не виконано вимоги ч.3 ст.106 КАС України.

Позивачу наданий термін для усунення зазначених недоліків.

21 листопада 2017 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали про залишення його позовної заяви без руху, у якій позивач повідомив суд, що поштова адреса, номер засобу зв'язку та адреса електронної пошти відповідача йому не відомі і встановити їх у законний спосіб не має можливості.

На виконання вимог ч. 3 ст. 106 КАС України позивач надіслав суду копії позовної заяви для відповідача та копії всіх документів, що приєднані до позову.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки адміністративного позову, зазначені в ухвалі судді від 15.11.2017, позивачем не усунуті, а тому у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовну заяву повернув позивачеві.

Проаналізувавши матеріали справи та положення Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви за правилами п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, прийшов до помилкового висновку, що позивачем не виконано вимог статті 106 КАС України, враховуючи наступне.

Як вказує диспозиція пункту третього статті 106 КАС України (в редакції на час подання адміністративного позову), що у позовній заяві зазначається ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Вказану вимогу закону необхідно розуміти так, що коли відомі позивачу відомості про відповідача, то він має обов'язок їх зазначити у позовній заяві.

Як видно з листа ОСОБА_1 від 18.11.2017, він повідомляв суд першої інстанції, що поштова адреса, номер засобу зв'язку та адреса електронної пошти відповідача йому не відомі і встановити їх у законний спосіб не має можливості, а тому виконати вимоги п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України не має можливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч.1 ст. 2 КАС України).

Згідно ч. 4 ст. 11 КАС України в редакції від 03.08.2017 суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд прийшов до помилкового висновку про повернення адміністративного позову.

При цьому, колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів вважає, що поданий позивачем адміністративний позов на час звернення до суду відповідав вимогам ст. 106 КАС України.

Статтею 242 КАС України, зокрема визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Порядок розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції визначено статтею 312 КАС України, зокрема частини перша та третя встановлює, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Стаття 320 КАС України визначає підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв'язку з викладеним, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Івано-Франківського міського суду.

Керуючись статтями 294, 308, 310, 312, 313, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2017 року про повернення позовної заяви у справі № 344/15055/17 скасувати та направити справу для продовження розгляду до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 26.02.2018.