Справа № 203/3370/17(2-а/0203/185/2017)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2018 рокусправа № 203/3370/17(2-а/0203/185/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Щербака А.А.

судді: Баранник Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, законного представника малолітнього ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2017р. (суддя Єдаменко С.В., м. Дніпро) у справі за позовом ОСОБА_1, діючого в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Сакалюк Сергія Георгійовича про визнання протиправним і нечинним внесення запису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернувся з позовом до державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Сакалюк Сергія Георгійовича про визнання протиправним і нечинним внесений відповідачем запис №19790981 від 29 березня 2017р. про підставу виникнення у ОСОБА_4 права власності на підставі рішення суду , серія та номер: б/н, справа №200/8749/15-ц, виданий 05.07.2016, видавник: Бабушкінський районних суд м. Дніпропетровська.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2017р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить поновити порушені судом першої інстанції та відповідачем права дитини померлої власниці, для чого постанову від 01 грудня 2017р. Кіровського районного суду м. Дніпропетровська скасувати як необґрунтовану та незаконну, справу розглянути по суті, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають. Зазначено, що позивач не просив скасувати рішення про проведення реєстраційних дій, а спросив визнати нечинним реєстраційний запис. Також зазначено, що судом першої інстанції не було враховано те, що право власності на квартиру у ОСОБА_4 виникло 14 січня 2002р. з моменту реєстрації цього права і припинилось відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України з моменту смерті власниці. Крім того, позивач зазначає, що судом не було враховано, що право на спадкове майно не було зареєстровано за всіма спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину, в тому числі і за дитиною померлої ОСОБА_4. Тому висновок суду першої інстанції про відсутність порушення прав дитини безпідставний.

Відповідачем було направлено відзив на апеляційну скаргу, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Додатково зазначае, що станом на 05.02.2018 право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2017 укладеного з ОСОБА_6

Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, матеріали справи містять докази повідомлення учасників справи про дату, час, місце розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду у зв'язку з реєстрацією відповідачем за ОСОБА_4 права власності на квартиру 6 АДРЕСА_1 29 березня 2017р., номер запису про право власності 19790981.

Позов було подано в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, та обґрунтований тим, що у відповідача були відсутні підстави для вчинення реєстраційних дій після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції зазначив, що відповідач, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вніс до Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про право власності померлої ОСОБА_4 на підставі документу, виданого до 01 січня 2013 року, з метою його подальшого скасування.

Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_2 посвідчений 01 грудня 2001 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Слободян Є.Б. за реєстром № 11194 (а.с.17). Право власності ОСОБА_4 на вказану квартиру було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради за № 496-477.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 04 червня 2015 року (а.с. 3).

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа № 200/8749/15-ц про визнання недійсним договору дарування від 01 грудня 2001року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Рішенням суду від 05 липня 2016 року, яке набрало законної сили 26 січня 2017 року позов про визнання вказаного договору недійсним задоволено. Договір визнано недійсним, скасовано реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4

У зв'язку з викладеним, державний реєстратор Скакалюк С.Г. вніс 29 березня 2017 року до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію за померлою ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_2 а в подальшому - 13 квітня 2017 року - про скасування реєстрації права власності згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року.

За висновками суду першої інстанції, твердження позивача, що на час реєстрації права власності ОСОБА_4 померла, не мають правового значення, оскільки реєстраційні дії проводились на підставі рішення суду ухваленого щодо правовідносин, які виникла при її житті, а позивачем не доведено, що спірна реєстраційна дія порушує права та законні інтереси малолітнього ОСОБА_2 З метою поновлення його майнових прав, у разі їх порушення, особа не позбавлена права звернутись до суду касаційної інстанції щодо перегляду рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України в редакції на час розгляду апеляційної скарги, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції на час розгляду апеляційної скарги, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із порушенням, на думку позивача, прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження на отримання спадщини після смерті ОСОБА_4, спір не є публічно-правовим, а випливає зі спадкових відносин і має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України по справі №826/4858/15 від 14.06.2016.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасванню із закриттям провадження в ній.

Керуючись ст. ст. 315, 319, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, законного представника малолітнього ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2017р. у справі за позовом ОСОБА_1, діючого в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Сакалюк Сергія Георгійовича про визнання протиправним і нечинним внесення запису скасувати, провадження в адміністративній справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 01 березня 2018року.

Головуючий суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш