Справа № 810/2547/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2547/17 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: судді-доповідача Мєзєнцева Є.І., суддів - Коротких А.Ю., Федотов І.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДР.РЕДДІ'С ЛАБОРАТОРІЗ" (представник Беспалов П.В., довіреність №01-18/12/2017) до Київської митниці Державної фіскальної служби України(представник Трухін А.М., довіреність б/н від 14.12.2017) про визнання протиправним та скасування рішення -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДР.РЕДДІ'С ЛАБОРАТОРІЗ" звернулось до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості: № 125120105/2017/000003/1 від 26.01.2017, № UА 125100/2017/000015/1 від 28.04.2017; № UА 125100/2017/000026/1 від 12.06.2017; визнання протиправною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № 125120105/2017/00017 від 27.01.2017, № UА 125100/2017/00095 від 28.04.2017, № UА 125100/2017/00168 від 28.04.2017.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Київська митниця Державної фіскальної служби України посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивачем було подано до суду заперечення на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначено, що аргументація відповідача безпідставно узагальнює висновки щодо всіх поставок, рішення по яким оскаржується, базується на необгрунтованих та недоведених економічних припущеннях, у зв'язку з чим позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03. 2015 між ТОВ "Др. Редді'с Лабораторіз" ("Покупець") та компанією "Др. Редді'с Лабораторіз Лтд" ("Продавець") було укладено Договір Поставки № 2015-1-03/DRL1 (далі - "Договір поставки"), відповідно до якого Покупець купує у Продавця, а Продавець поставляє Покупцю лікарські засоби та дієтичні добавки. Невід'ємною частиною Договору поставки є Додаток 1 "Загальний Прайс-лист" до Договору поставки, у якому Покупець і Продавець погодили перелік лікарських засобів та дієтичних добавок, що мають поставлятися за Договором поставки, а також ціни на зазначену продукцію Продавця.

13.01.2017 на митну територію України, згідно з відповідним замовленням на постачання Покупця, розміщеним відповідно до статті 1.2 Договору поставки, було ввезено Товар Продавця. 23.01.2017, для здійснення митного оформлення ввезеного Товару ТОВ "Юніверсал Лоджістік", яке належним чином уповноважене Покупцем на здійснення митного оформлення Товару, було подано електронну митну декларацію № 125120105/2017/301342, в якій, з урахуванням положень статей 57 та 58 Митного кодексу України, митну вартість Товару було визначено за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту - тобто, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Таким чином, ціна за одиницю Товару склала 1,30 долар США (ціна за одиницю вираховується шляхом ділення загальної ціни Товару (60 036,60 доларів США) на кількість упаковок (7559 упаковок серії V6288, 7775 упаковок серії V6289, 7703 упаковок серії V6290, 7667 упаковок серії V6291, 7703 упаковок серії V6292, 7775 упаковок серії V6293)).

Також судом встановлено, що разом з митною декларацією Декларантом було подано наступні документи для підтвердження митної вартості Товару:

- Авіанакладна № 235 - 6195 7630 від 06 січня 2017 року;

- Рахунок-фактура (інвойс)№ 185020901 від 04 січня 2017 року;

- Додаткова угода № 1 від 10 липня 2015 року (про зміну адреси ТОВ "Др. Редді'с Лабораторіз");

- Додаткова угода № 9 від 27 вересня 2016 року;

- Додаток І в редакції від 27 вересня 2016 року;

- Договір поставки;

- Договір про надання послуг № 405 від 7 жовтня 2014 року між Покупцем і Декларантом;

- Додаткова угода № 9 від 21 грудня 2016 року до Договору про надання послуг № 405;

- Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наводиться у вигляді печатки "РАДІОЛОГІЧНИЙ КОНТРОЛЬ" на Авіанакладній № 235 - 6195 7630 від 06 січня 2017 року);

- Сертифікат походження товару № А1700137 від 05 січня 2017 року;

- Сертифікат якості на серію V6288;

- Сертифікат якості на серію V6289;

- Сертифікат якості на серію V6290;

- Сертифікат якості на серію V6291;

- Сертифікат якості на серію V6292;

- Сертифікат якості на серію V6293;

- Реєстраційне посвідчення на лікарський засіб №UA/2566/03/01.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.012017 інспектором відділу митного оформлення № 5 митного поста "Бориспіль - аеропорт" було надіслано запит Декларанту щодо надання додаткових документів. У Запиті було зазначено, що "під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що відповідно до інформації зазначеної в декларації митної вартості № 125120105/2017/301342 покупець і продавець є пов'язаними між собою особами. Відповідно до ч.12 ст.58 МК України декларантом мають бути надані відомості про обставини продажу за формою та змістом, викладеними в ч. 18 ст. 58 МК України. Враховуючи невиконання декларантом ч.18 ст.58 МК України відповідно до п.4 ст.53 та ст.57 МК України для підтвердження заявленої митної вартості повідомляємо про необхідність подання наступних додаткових документів (у зв'язку з тим, що згідно з п.18 ст. 58 МК України суб'єкт ЗЕД не довів, що існуюча взаємозалежність між покупцем та продавцем не вплинула на заявлену митну вартість): - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібним (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію). Декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості".

У відповідь на Запит позивач було надіслано лист від 24.01.2017, у якому було зазначено, що разом з митною декларацією позиваче було надано всі документи, перелік яких визначено ч. 1 ст. 53 МК України, та які підтверджують митну вартість товарів. Підстав для витребування додаткових документів в порядку ч. 3-4 ст. 53 МК України Інспектором у Запиті не наведено. Відтак, позивач звернувся до Інспектора з проханням вказати підставу, з огляду на яку запитуються додаткові документи, та вказати фактичні обставити, які спричинили неможливість визнання митної вартості на основі наданих разом з митною декларацією документів.

26.01.2017 позивачем було подано додатковий лист про неможливість надання додаткових документів, крім документів, наданих разом з митною декларацією.

Водночас, 26.01.2017 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості Товарів № 125120105/2017/000003/1 (далі - "Рішення про коригування"), в якому зазначено, що документи додані до митної декларації не містять відомостей щодо: вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 МК України; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 МК України.

Відповідач вважає, що, фактурна вартість товару, знизилася у порівнянні з попередніми поставками, а відтак є достатні підстави вважати, що взаємозв'язок Продавця і Покупці впливає на ціну Товару. Також у Рішенні про коригування було зазначено, що у зв'язку з письмовою відмовою Декларанта надати додаткові документи, неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Відтак, відповідач вважає, що є підстави для застосування другорядного методу 2 а за ціною договору щодо ідентичних товарів з урахуванням інформації наявної у митного органу: митної вартості № 125110008/2016/108406 від 19.01.2016.

Таким чином, загальну вартість партії Товару було скориговано з 60 036,6000 доларів США до 93749,46 доларів США. Загальна вартість Товару у гривнях, розрахована Декларантом, вказана у графі 28 Рішення про коригування і становить 1 646 713,28 грн. Загальна вартість Товару у гривнях після коригування розрахована з урахуванням курсу гривні до долара США, вказаного у графі 28 Рішення про коригування 1 (27,42849), та становить 2 571 406,13 грн. (сума округлена в загальному порядку арифметичного округлення). Отже, різниця між митною вартістю Товару у гривнях після коригування органом доходів та зборів та митною вартістю Товару у гривнях, розрахованою Декларантом, складає 924 692,85 грн.

26.01.2017 позивачу було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення за номером 125120105/2017/00017 (далі - "Картка відмови"). У Картці відмови було зазначено, що "відповідно до вимог ст. 256 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні за наявності обґрунтованих обставин. Згідно ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Кодексу. В процесі митного оформлення було з 'ясовано, що декларантом не подано додаткові документи для підтвердження митної вартості згідно ст. 53 та ст. 54 МК України. Згідно ст. 54, ст. 55, ст. 64 МК України, прийнято рішення про коригування митної вартості від 26.01.2017 №125120105/2017/000003/1".

Оскільки позивач не погодився з Рішенням про коригування, Декларантом було подано нову митну декларацію № 125120105/2017/301893 від 27.01.2017, за якою Товар було розмитнено згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та випущено у вільний обіг під гарантію відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України.

16.04.2017 на митну територію України, згідно з відповідним замовленням на постачання Покупця, розміщеним відповідно до статті 1.2 Договору поставки, було ввезено Товар Продавця. 18 квітня 2017 року, для здійснення митного оформлення ввезеного Товару Декларантом було подано електронну митну декларацію № UА125100/2017/309069 в якій, з урахуванням положень статей 57 та 58 Митного кодексу України, митну вартість Товару було визначено за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну території України відповідно до митного режиму імпорту - тобто, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Таким чином, ціна за одиницю Товару склала 1,30 долар США (ціна за одиницю вираховується шляхом ділення загальної ціни Товару (29 292,90 доларів США) на кількість упаковок (7055 упаковок серії V7048, V7739 упаковок серії V7049, 7739 упаковок серії V7050).

Разом з митною декларацією Декларантом було подано наступні документи для підтвердження митної вартості Товару:

- Авіанакладна № 501 - 0320 1811 від 12 квітня 2017 року;

- Рахунок-фактура (інвойс)№ 185021546 від 10 квітня 2017 року;

- Сертифікат походження товару № А1706587 від 11 квітня 2017 року;

- Сертифікат якості на серію V 7048;

- Сертифікат якості на серію V 7049;

- Сертифікат якості на серію V7050;

- Додаткова угода № 1 від 10 липня 2015 року (про зміну адреси ТОВ "Др. Редді'с Лабораторіз");

- Додаткова угода № 11 від 20 березня 2017 року;

- Додаток до Договору поставки № 2015-31-03/DRLI від 20 березня 2017 року;

- Договір поставки;

- Договір про надання послуг № 405 від 7 жовтня 2014 року між Покупцем і Декларантом;

- Додаткова угода № 9 від 21 грудня 2016 року до Договору про надання послуг № 405 від 7 жовтня 2014 року між Покупцем і Декларантом;

- Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наводиться у вигляді печатки "РАДІОЛОГІЧНИЙ КОНТРОЛЬ" на Авіанакладній № 501 - 0320 1811 від 12 квітня 2017 року);

- Реєстраційне посвідчення на лікарський засіб №UA/2566/03/01.

що 18.04.2017 інспектором відділу митного оформлення № 5 митного поста "Бориспіль - аеропорт" було надіслано запит позивачу щодо надання додаткових документів. У Запиті було зазначено, що "...покупець і продавець є пов'язаними між собою особами. Відповідно до ч.12 ст.58 МКУ декларантом мають бути надані відомості про обставини продажу за формою та змістом, викладеними в ч. 18 ст. 58 МКУ. Враховуючи невиконання декларантом ч.18 ст.58 МКУ відповідно до п.4 ст.53 та ст.57 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості повідомляємо про необхідність подання наступних додаткових документів (у зв'язку з тим, що згідно з п.18 ст.58 МКУ суб'єкт ЗЕД не довів, що існуюча взаємозалежність між покупцем та продавцем не вплинула на заявлену митну вартість): - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних(аналогічних) товарів на території України; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібним (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію). Декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості".

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідь на Запит позивач надіслав лист від 25.04.2017, у якому вказав, що до митної декларації було додано всі передбачені МК України.

26.04.2017 на лист позивача щодо підстав витребування додаткових документів Інспектор надіслав відповідь, в якій повідомив, що "За результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що декларантом заявлено про взаємозалежність продавця та покупця, яка не впливає на ціну товару, про що зроблено відповідні відмітки у декларації митної вартості (графа 9(а) та 9(6)), але у митного органу є обґрунтовані підстави вважати інакше. Зокрема, вартість оцінюваного товару "КЕТОРОЛ ГЕЛЬ, гель 2 % по 30г у тубі, по 1 тубі в коробці (1г гелю містить жеторолаку трометаміну 20мг)" знижена відносно до попередніх поставок на 36% (з 2,03 доларів США за шт. до 1,3 дол. США за шт. на таких же умовах поставки СІР Бориспіль). Ціна товару фіксується у Додатку 1 до Договору поставки від 31.03.2015 № 2015-31-ОЗЮШ та може змінюватись у випадках визначених частиною 3.7 Договору. Передумови для падіння вартості товару на 36% відповідно до причин викладених в зазначеному пункті відсутні, а конкретні підстави падіння ціни товару не зазначені в наданих для підтвердження митної вартості товару документах. З огляду на викладене, з метою спростування припущень митниці щодо впливу взаємозалежності між покупцем та продавцем на вартість товару, декларанту було направлено повідомлення щодо необхідності подання додаткових документів в рамках частини 4 статті 53 Митного кодексу України. Однак декларантом не надано жодного додаткового документа в рамках частини 4 статті 53 та частини 18 статті 58 Митного кодексу України. Отже на даному етапі припущення митниці не спростовані, тому визнати заявлену декларантом митну вартість та метод її визначення неможливо.".

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2017 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості Товару №UА 125100/2017/000015/1 (далі - "Рішення про коригування 2").

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2017 декларантом надіслано лист б/н з вимогою надання інформації щодо підстав витребування додаткових документів в рамках частини 4 статті 53 Митного кодексу України та неможливості застосування вибраного методу визначення митної вартості товарів. 27.04.2017 митницею направлено відповідну відповідь шляхом надіслання електронного повідомлення.

Як вбачається відповідачем використано метод за ціною договору щодо ідентичних товарів з урахуванням інформації наявної у митного органу: МД № 125110008/2016/108406 від 19.01.2016 та МД № 125110008/2015/110664 від 27.07.2015.

Таким чином, загальну вартість партії Товару було скориговано з 29 292,90 доларів США до 45 741,99 доларів США. Загальна вартість Товару у гривнях, розрахована Декларантом, вказана у графі 28 Рішення про коригування 2 і становить 785 402,93 грн. Загальна вартість Товару у гривнях після коригування розраховується з урахуванням курсу гривні до долара США, вказаного у графі 28 Рішення про коригування 2 (26,812058), та становить 1 226 436,89 грн. (сума округлена в загальному порядку арифметичного округлення). Отже, різниця між митною вартістю Товару у гривнях після коригування органом доходів та зборів та митною вартістю Товару у гривнях, розрахованою Декларантом, складає 441 033,96 грн.

28.04.2017 позивачу видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення за номером UA125100/2017/00095 (далі - "Картка відмови 2").

Оскільки Позивач не погодився з Рішенням про коригування 2, було подано нову митну декларацію № UA125100/2017/310203 від 28.04. 2017, за якою Товар було розмитнено згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та випущено у вільний обіг під гарантію відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України.

Судом встановлено, що 07.06.2017 на митну територію України, згідно з відповідним замовленням на постачання Покупця, розміщеним відповідно до статті 1.2 Договору поставки, було ввезено Товар Продавця. 08.06.2017, для здійснення митного оформлення ввезеного Товару Декларантом було подано електронну митну декларацію № 125100/2017/0016, в якій, з урахуванням положень статей 57 та 58 МК України, митну вартість Товару було визначено за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну території України відповідно до митного режиму імпорту - тобто, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Таким чином, ціна за одиницю Товару склала 1,30 долар США (ціна за одиницю вираховується шляхом ділення загальної ціни Товару (30 182,10 доларів США) на кількість упаковок (7631 упаковка серії V7145; 7775 упаковок серії V7146, 7811 упаковок серії V7148).

Разом з МД 3 Декларантом було подано наступні документи для підтвердження митної вартості Товару:

- Авіанакладна № 501 - 0320 4714 від 01 червня 2017 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) № 185021817 від 26 травня 2017 року;

- Договір поставки;

- Додаткова угода № 1 від 10 липня 2015 року (про зміну адреси ТОВ "Др. Редді'с Лабораторіз");

- Додаткова угода № 15 до Договору поставки від 17 травня 2017 року;

- Додаток І в редакції від 17 травня 2017 року;

- Договір про надання послуг № 405 від 7 жовтня 2014 року між Покупцем і Декларантом;

- Додаткова угода № 9 від 21 грудня 2016 року до Договору про надання послуг № 405 від 7 жовтня 2014 року між Покупцем і Декларантом;

- Інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наводиться у вигляді печатки "РАДІОЛОГІЧНИЙ КОНТРОЛЬ" на Авіанакладній № 501 - 0320 4714 від 01 червня 2017 року);

- Сертифікат якості на серію V7145;

- Сертифікат якості на серію V 7146;

- Сертифікат якості на серію V 7148;

- Реєстраційне посвідчення на лікарський засіб №UА/2566/03/01;

- Постанова Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі №810/3467/16;

- Ухвала Київського адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі № 810/3467/16.

07.06.2017 інспектором відділу митного оформлення № 5 митного поста "Бориспіль - аеропорт" було надіслано запит позивачу щодо надання додаткових документів. У Запиті було зазначено, що "в зв'язку із наявними обґрунтованими підставами вважати, що існуючий взаємозв 'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість товару, відповідно до п.4 статті 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості необхідно подання: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних(аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібним (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію)".

Судом встановлено, що у відповідь на Запит позивачем надіслано лист від 12.06.2017, у якому, серед іншого, було зауважено, що ч. 2 ст. 53 МК України передбачає виключний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

12.06.2017 на лист позивача від 12.06.2017 щодо підстав витребування додаткових документів відповідачем було надіслано відповідь, в якій повідомив, що "За результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що декларантом заявлено про взаємозалежність продавця та покупця, яка не впливає на ціну товару, про що зроблено відповідні відмітки у декларації митної вартості (графа 9(а) та 9(6)), але у митного органу є обґрунтовані підстави вважати інакше. Зокрема, вартість оцінюваного товару "КЕТОРОЛ ГЕЛЬ, гель 2%, по 30г у тубі, по 1 тубі в коробці (1г гелю містить кеторолаку трометаміну 20мг)" знижена відносно до попередніх поставок на 36% (з 2,03 доларів США за иіт. до 1,3 дол. США за шт. на таких же умовах поставки СІР Бориспіль). Ціна товару фіксується у Додатку 1 до Договору поставки від 31.03.2015 № 2015-ЗГ03ЮИЬІ та може змінюватись у випадках визначених частиною 3.7 Договору. Передумови для падіння вартості товару на 36% відповідно до причин викладених в зазначеному пункті відсутні, а конкретні підстави падіння ціни товару не зазначені в наданих для підтвердження митної вартості товару документах. З огляду на викладене, з метою спростування припущень митниці щодо впливу взаємозалежності між покупцем та продавцем на вартість товару, декларанту було направлено повідомлення щодо необхідності подання додаткових документів в рамках частини 4 статті 53 Митного кодексу України. Однак декларантом не надано жодного додаткового документа в рамках частини 4 статті 53 та частини 18 статті 58 Митного кодексу України. Отже на даному етапі припущення митниці не спростовані, тому визнати заявлену декларантом митну вартість та метод її визначення неможливо.".

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2017 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості Товару № 125100/2017/000026/1.

Таким чином, відповідач застосував другорядний метод 2-а за ціною договору щодо ідентичних товарів та використав для розрахунку митної вартості товару митну декларацію від 19.01.2016 №125110008/2016/108406 та митну декларацію від 27.07.2015 №125110008/2015/110664 за вартістю 1 шт. (1 упаковка), товару - 2,03 USD.

Таким чином, загальну вартість партії Товару було скориговано з 30 182,10 доларів США до 47 130,51 доларів США. Загальна вартість Товару у гривнях, розрахована Декларантом, вказана у графі 28 Рішення про коригування і становить 790 934,43 грн. Загальна вартість Товару у гривнях після коригування розраховується з урахуванням курсу гривні до долара США, вказаного у графі 28 Рішення про коригування (26,205414), та становить 1 235 074,52 грн. (сума округлена в загальному порядку арифметичного округлення). Отже, різниця між митною вартістю Товару у гривнях після коригування органом доходів та зборів та митною вартістю Товару у гривнях, розрахованою Декларантом, складає 444 140,10 грн.

Судом встановлено, що 12.06.2017 позивачу видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення за номером UАІ25100/2017/00168.

Вважаючи оскаржувані рішення відповідача та картки відмови такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до положень ст. 256 Митного кодексу України (далі - МК України) відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Аналогічна вимога до змісту картки відмови міститься в п. 7.1., 7.2. "Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок № 631), картка відмови складається для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову. У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Отже, карта відмови, як завершальне рішення митного оформлення має бути вмотивованим та містити вичерпні вимоги для визнання митної вартості за основним методом.

Натомість, спірні картки відмови відповідача, не відповідають приписам ст. 256 МК України та Порядку № 631, не є вмотивованими, адже:

- не містять обґрунтування причин відмови в митному оформленні, а саме, відповідач не зазначив, які саме вартісні показники складових митної вартості по товару є непідтвердженими, та які відомості про митну вартість товару є неповними;

- не містять роз'яснення вимог, виконання яких могло б забезпечити можливість прийняття митних декларацій за заявленим методом визначення митної вартості, а саме не вказано з посиланням на відповідні норми закону, які відомості про митну вартість підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та в яких документах містяться, а також які саме вартісні показники складових митної вартості та якими документами мають підтверджуватись за вимогами закону.

Зазначені порушення вказують на необґрунтоване та формальне прийняття відповідачем Карток відмови в митному оформленні, що є підставою для визнання їх протиправними та скасування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5-6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок- фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу вказаної норми вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ст. 54 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України). Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль наявності в поданих декларантом або уповноваженою ним особою документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 1 ч.2 ст. 54 МК України).

Таким чином, орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості.

При цьому, митний контроль та митне оформлення як складові митної процедури є частиною адміністративних процедур із провадження справи декларанта щодо пропуску його товарів через митний кордон України. Факт відхилення рівня задекларованої митної вартості від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не стосується обставин справи, оскільки це стосується фактів, які були зафіксовані під час провадження справ щодо інших товарів. Факт відхилення рівня митної вартості є лише приводом для вчинення певних адміністративних процедур, проте сам собою не є доказом у справі, у якій провадяться адміністративні (митні) процедури.

Отже, правові акти суб'єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів, може бути ухвалене ґрунтуючись лише на доказах у справі, а такими доказами передусім є документи, додані до вантажної митної декларації.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Разом з тим, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів. Цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч. З ст. 53 МКУ, є підставою для витребування додаткових документів.

Положеннями ст. 318 МК України встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас одним із принципів здійснення державної митної справи є такий принцип, як додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб (п.7 ч.1 ст. 8 МК України). У контексті процедури перевірки заявленої митної вартості під час митного контролю та митного оформлення згаданий принцип, на думку суду, означає обов'язок органу доходів і зборів вживати заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів доказам у справі (тобто документам, доданим до вантажної митної декларації). Це означає, що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі.

Вказане узгоджується з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 52 МК України, відповідного до якого декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації. Орган доходів і зборів повинен створити умови щодо реалізації цього права, тобто доводити до відома декларанта або уповноваженої ним особи те, яка саме інформація потребує уточнення.

Верховний суд України у постанові від 31.03.2015 (справа № 21-127а15), надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, зазначив: "...Аналіз ч. 3 ст. 53 МК України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів".

При цьому необхідно виходити з принципу законності, закріпленого у ст. 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення, відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару. Висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

У свою чергу декларант не зобов'язаний (звільнений від обов'язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

Наведене дозволяє дійти висновку про те, що тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.

За змістом ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. З ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно з ч. 7 ст. 54 МК України у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Водночас, відповідно до ч.12 ст. 58 МК України той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Отже, за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у ч.12 ст. 58 МК України, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Суд звертає увагу, що обов'язок доведення, що пов'язаність між продавцем та покупцем вплинув на митну вартість задекларованого товару покладено на орган доходів і зборів.

Разом з тим, відповідачем не було доведено, що пов'язаність між продавцем та покупцем вплинула на митну вартість задекларованого товару, тому слід вважати, що взаємовідносини, зазначені у ч.12 ст. 58 МК України, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Вказане також відповідає положенням п. 14 ст. 58 МК України, якою встановлено, що у разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

З аналізу наведеної норми випливає, що за відсутності при перевірці заявленої митної вартості обґрунтувань з боку митного органу щодо впливу взаємозв'язку на ціну товару, відсутні перешкоди для застосування першого методу визначення митної вартості при пов'язаності продавця з покупцем.

Водночас ч. 4 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні- експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідачем, всупереч наведеним вище положенням МК України, при надсиланні Запиту щодо надання додаткових документів на підставі частин 4 статті 53 МК України не було наведено жодних обґрунтувань щодо впливу взаємозв'язку між Продавцем та Покупцем, на заявлену митну вартість Товару, як і не було наведено конкретних обставин, на підтвердження яких було витребувано додаткові документи. Відповідно, взаємозв'язок між Продавцем та Покупцем повинен вважатися таким, що не вплинув на митну вартість Товару, а посилання у Рішенні про коригування 1 на ненадання додаткових документів як на підставу для прийняття рішення є необґрунтованим.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на час прийняття оскаржуваного рішення про коригування та видачі на його підставі картки відмови були відсутні підстави, передбачені ч. 6 ст. 54 МК України та ст. 55 МК України, а тому рішення про коригування та картка відмови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Крім того, однією з підстав для коригування відповідачем митної вартості товарів позивача стала інформація про вищий рівень раніше визнаних (визначених) відповідачем митних вартостей подібного товару.

Так, відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ), відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 632 ЦКУ передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з пунктом 3.7. Договору поставки, ціна продукції для Покупця може змінюватися у таких випадках як, введення цінових обмежень уповноваженими органами влади або зміни ринкових умов, включаючи, але не обмежуючись, падінням цін на аналогічну продукцію конкурента або девальвація офіційної валюти (гривні (UAH)) на Території. Крім того, якщо будь-якої миті економічні положення даного Договору Поставки стають надзвичайно обтяжливими для ситуацій ніж згадані вище, сторони взаємно обговорюють, як подолати ситуацію і намагаються знайти справедливе рішення.

Як зазначалося вище, позивач неодноразово звертав увагу на те, що 01 квітня 2016 року, у зв'язку зі значною девальвацією курсу гривні по відношенню до долару США та з метою збереження ринків збуту між Покупцем і Продавцем була досягнута домовленість про зниження ціни на лікарські засоби та дієтичні добавки, що поставляються за Договором поставки, та було укладено Додаткову угоду № 5, відповідно до якої Додаток 1 до Договору поставки було викладено у новій редакції. Зокрема, Покупець і Продавець погодили зміну ціни на Товар.

Про те, що зниження митної вартості товару обумовлене економічними факторами, зокрема девальвацією національної валюти та ґрунтується виключно на волевиявленні сторін Декларант зазначав у відповіді на Запит.

Окрім того, факт значного знецінення гривні щодо долара США в період з моменту укладення Договору поставки (31 березня 2015 року) до моменту укладення Додаткової угоди №5 (01 квітня 2016 року) підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту Національного банку України.

Водночас, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості раніше оформленого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Більш того, така підстава як наявність відомостей про вищу ціну митних оформлень аналогічного товару, не відповідає положенням ч. 3 ст. 53 МК України, та ч. 1 ст. 55 МК України, тому, сама по собі, не наділяє митний орган правом коригування заявленої митної вартості.

Таким чином, факт наявності в автоматизованій системі митного органу інформації, що подібний товар розмитнювався раніше за вищою вартістю, не є достатньою підставою для відмови в оформлення товарів за основним методом визначення митної вартості.

За наведеного, колегія судців погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості: № 125120105/2017/000003/1 від 26.01.2017, № UА 125100/2017/000015/1 від 28.04.2017; № UА 125100/2017/000026/1 від 12.06.2017 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № 125120105/2017/00017 від 27.01.2017, № UА 125100/2017/00095 від 28.04.2017, № UА 125100/2017/00168 від 28.04.2017, винесені відповідачем безпідставно, а тому підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя А.Ю.Коротких

суддя І.В.Федотов

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Коротких А. Ю.

Федотов І.В.