Справа № 809/1577/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 рокуЛьвів№ 876/226/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Пліша М.А.

за участю секретаря судового засідання - Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Лучко О.О., м. Івано-Франківськ, повний текст постанови складено 15 грудня 2017 року) у справі №809/1577/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2017,-

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 07.11.2017р. про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 10% від суми грошового зобов'язання за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 8100 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 07.11.2017, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" визначено зобов'язання сплатити штраф у розмірі 8100, 00 грн. (вісім тисяч сто гривень).

Стягнуто з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань даного суб'єкта владних повноважень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" () сплачений судовий збір в розмірі 1600, 00 грн. (тисячу шістсот гривень).

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" () 84, 00 грн. (вісімдесят чотири гривні) надміру сплаченого судового збору, згідно платіжного доручення № 381 від 14.11.2017.

Не погодившись із таким рішенням суду, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, просить таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що посадовими особами Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на підставі пп.19-1.1.1., 19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19, п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 та п.75.1.1 ст.75 та ст.76 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з акцизного податку. Перевіркою виявлено порушення ТзОВ "Екопродвін" вимог п.57.1 ст.57 ПК України, в результаті чого встановлено порушення платником термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з акцизного податку, протягом визначених законодавством строків. На підставі акту камеральної перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області 07.11.2017 прийняло податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань з акцизного податку у розмірі 8 100,00 грн.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Із матеріалів адміністративної справи видно, що відповідачем на підставі 19-1.1.1., 19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19, п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 та п.75.1.1 ст.75 та ст.76 ПК України проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку, за результатами якої складено акт №9620/09-19-40-00/39801514 від 13.10.2017 (а.с. 34-35).

Даною перевіркою встановлено порушення підприємством термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з акцизного податку у розмірі 81000, 00 грн. на один день, в результаті чого порушено вимоги п.57.1 ст.57 ПК України.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийняло податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2017, яким визначило ТзОВ "Екопродвін" суму грошового зобов'язання у вигляді штрафу у розмірі 8100, 00 грн. за порушення строків сплати податкового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (а.с.6).

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2017 слугували висновки податкового органу про те, що ТзОВ "Екопродвін" на один день затримано сплату грошового зобов'язання у розмірі 81 000, 00 грн., в результаті чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 10%, що становить 8 100, 00 грн.

Згідно пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

В ст.36 ПК України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно із ст.38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.38.2 ст.38 ПК України сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України).

Згідно із п.46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.1, п.49.2 ст.49 ПК України).

Згідно із п.п.49.18.1 та п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Як зазначено в п.54.1 ст.54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п.213.1.1 п.213.1 ст.213 ПК України об'єктами оподаткування є операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції).

Згідно п.126.1. ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У відповідності до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання позивача на п. 49.20 ст. 49 ПК України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем є хибним, адже таке право платника податків відноситься щодо подання податкової декларації, а не сплаті узгодженого самостійно визначеного податкового зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції взявши до уваги наведені вище норми законодавства, вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку, адже Податковим кодексом України чітко встановлений строк та відповідальність за порушення строків визначених ст. 126 ПК України.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із змісту ст. 317 КАС України видно, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задовольнити, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі №809/1577/17 - скасувати, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2017.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
М. А. Пліш
Повний текст постанови складений 01 березня 2018 року.