Справа № 802/244/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 лютого 2018 р. Справа № 802/244/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в :

26.01.2018 року Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулося в суд з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на дату звернення до суду рахується податковий борг з орендної плати в сумі 18443,88 грн. Посилаючись на те, що вказану заборгованість відповідач добровільно не погасив, позивач звернувся до суду щодо її примусового стягнення.

Ухвалою суду від 05.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 10 денний строк з дня отримання ухвали суду для надання відзиву.

Згідно матеріалів справи, судова кореспонденція відповідачу направлялась на адресу, яка вказана в матеріалах справи та відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області.

Копія ухвали отримана відповідачем 12.02.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

23.02.2018 року відповідач подав до суду клопотання за вх. № 7299 про залишення без розгляду позовної заяви. Зазначав, що податковий борг виник внаслідок несплати податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 29.06.20106 року № . Крім того, податковим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 11.10.2016 року № 178 на суму податкового боргу 18525,15 грн. Таким чином, після закінчення 60 днів з моменту її вручення, позивач мав право звернутись до суду з цим позовом. Посилаючись на норми статті 283 КАС України, які на думку представника відповідача визначають строки звернення до суду податкового органу з цим позовом, представник відповідача просив залишити адміністративний позов без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та безпідставність посилань представника відповідача щодо пропуску строку звернення до суду з цим позовом та наявності підстав для залишення його без розгляду, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, як фізична особа, являється платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.10.2010 року.

Так, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов'язання платника податків відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу згідно вимог п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Крім того, підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Із матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується борг з орендної плати в загальній сумі 18443,88 грн.

Податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем податкового зобов'язання по орендній платі визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 29.06.2016 року, прийнятим Жмеринською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області (а.с. 11).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми "Ф" № 178 від 11.10.2016 року, яка вважається врученою платнику згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України. Проте вказана податкова вимога залишилась без належного виконання. Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку суми заборгованості.

Визначаючись щодо заявленого клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, суд виходив із наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно п. 102.4. ст. 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

В даному ж випадку, сума податкового боргу, що є предметом розгляду в межах даної адміністративної справи, виникла внаслідок не сплати відповідачем податкового зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб, визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 29.06.2016 року.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги положення статті 102.4. ст. 102 ПК України, суд доходить висновку, що в даному випадку, строк звернення до суду із вимогами щодо стягнення податкового боргу позивачем пропущений не був.

При цьому, суд критично оцінює посилання представника відповідача на положення ч. 2 ст. 283 КАС України, оскільки положеннями даної статті встановлено особливості провадження у справах за заявами органів доходів і зборів, розгляд яких відбувається в скорочені строки, натомість в даному випадку Головне управління ДФС України у Вінницькій області звернулось до суду із позовною заявою в загальному порядку.

Таким чином, враховуючи те, що доводи представника відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду не знайшли свого підтвердження, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення поданого ним клопотання.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних та задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) податковий борг в сумі 18443 (вісімнадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Відповідач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

Суддя Дончик Віталій Володимирович