Справа № 806/2941/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА
іменем України
"27" лютого 2018 р. Справа № 806/2941/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Іваненко Т.В.
суддів: Кузьменко Л.В.
Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому статусу "інваліда війни" та посвідчення, що це засвідчує. Та просив зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації надати йому статус "інвалід війни" та видати посвідчення "інвалід війни".
В обґрунтування позову зазначав, що є інвалідом внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, та має право на отримання статусу "інваліда війни" на підставі ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Відмову відповідача у наданні йому такого статусу з підстав передбачених п. 11 ч. 2 ст. 7 цього Закону вважає безпідставним.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2017 позов задоволено.
Визнано протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації в наданні ОСОБА_1 статусу "інваліда війни" та відповідного посвідчення, оформлену листом від 17.10.2017 № 2700/03.
Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації надати ОСОБА_1 статус "інваліда війни" та видати відповідне посвідчення.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що не представляється можливим надання статусу та видачі посвідчення "Інваліда війни" позивачу відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки інвалідність настала внаслідок захворювання, а не поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що при вирішені справи, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

26.02.2018 від Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації надійшло клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать розписки в отриманні поштових відправлень.
За таких обставин колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити без участі сторін в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення апеляційної скарги без розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні такого клопотання з таких підстав.
Встановлено, що ст. 303 КАС України передбачено підстави та порядок відкликання апеляційної скарги чи відмова від неї.
Зокрема частиною 3 даної статті передбачено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
До закінчення апеляційного провадження, особа, яка подала апеляційну скаргу має право відмовитися від неї повністю або частково (ч. 4 ст. 303 КАСУ).
Встановлено, що відповідач подав клопотання у вигляді відзиву на апеляційну скаргу та просить залишити апеляційну скаргу без розгляду.
Чинним КАС України не передбачено залишення апеляційної скарги без розгляду, тому у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що Наказом Командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2014 року № 1 (а.с. 9) рядовий ОСОБА_1 , призваний Володар-Волинським ОРВК Житомирської області 20.03.2014 року, прийняв і приступив до виконання службових обов`язків 03.04.2014 року, а згідно наказу командира 26 артилерійської бригади (по особовому складу) від 30.12.2014 року № 106-ПМ позивача звільнено з військової служби у відставку, відповідно до ч. 8 ст. 26, п. "б" - за станом здоров`я, відповідно до Закону України " Про військовий обов`язок та військову службу".
Відповідно до посвідчення від 29.05.2015 (а.с.3), позивач є учасником бойових дій.
Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол № 2337 від 04.09.2017 року) захворювання солдата у запасі ОСОБА_1 , за якими він на підставі свідоцтва про хворобу госпітальної ВЛК ГВМКЦ "ГВКГ" МО України № 1317-п від 13.11.2014 року визнаного непридатним до військової служби, так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 11).
Також, в довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 029021 від 09.10.2017 (а.с. 12), причиною втрати професійної працездатності зазначено: "захворювання так, пов`язані із захистом Батьківщини". А згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 09.10.2017 № 861629 серії 12 ААА позивачу встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювань так, пов`язаних із захистом Батьківщини (а.с. 13).
На підставі вищевказаних документів, позивач направив до Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації письмове звернення для отримання статусу "Інваліда війни".
Листом від 17.10.2017 № 2700/03 (а.с. 14) відповідач відмови позивачу у наданні статусу та видачі посвідчення "Інваліда війни" передбаченого п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з підстав, що інвалідність настала внаслідок захворювання, а не поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.
Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції), до інвалідів війни належать інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур , осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до Законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва , одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.
Надання статусу інваліда війни, вказаним вище особам, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.2 Порядку надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №685 від 08.09.2015 року статус інваліда війни надається, зокрема:
- військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил України, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, поліцейським, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління Державної охорони, Держспецзвязку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до закону військових формувань, які захищали незалежність , суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення;
- працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення її проведення безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення;
-особам, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції в період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до закону військових формувань та правоохоронних органів.
Тобто, пункт 11 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та п.2 вищезазначеного Порядку не передбачав такої причини інвалідності як "захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини".

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України , в районі воєнних дій , на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
До інвалідів війни належать також інваліди з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Отже, частина 1 та пункт 1 частини 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачають надання статусу інваліда війни особам, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час захисту Батьківщини. При цьому законодавець не передбачав такої підстави у п. 11 ч. 2 ст.7 даного Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), проте суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що права позивача мають бути захищені.
Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
Варто зазначити, що в силу положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" врахування в контексті розгляду даної справи висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.01.2011 року у справі "Щокін проти України" та від 07.10.2011 року у справі "Серков проти України" в частині необхідності застосування національного законодавства у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.
Тому суд першої інстанції правомірно застосував до спірних правовідносин положення ч.1 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка є загальною щодо визначення осіб, які належать до інвалідів війни, та п.1 ч. 2 ст.7 вказаного Закону.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.
Таким чином, видачі посвідчення інваліда війни є підтвердженням встановлення відповідного статусу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації про залишення апеляційної скарги без розгляду відмовити.
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" листопада 2017 р. без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "28" лютого 2018 р.