Справа № 813/1744/17
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1744/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участі:

представника позивача Стасишина Т.В,

представника відповідача Бойко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" ім. Д. Галицького до Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування пункту 2 вимоги, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Д. Галицького до Західного офісу Держаудитслужби, з вимогою: визнати протиправним та скасувати п. 2 Вимоги Заідного офісу Держаудитслужби від 03 квітня 2017 року №05-15м/2371 «Щодо усунення порушень законодавства», а саме: «На вимогу п. 1. ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Підприємством у грудні 2014 року за період (березня-грудня 2014 року) безпідставно нараховано та сплачено ЄСВ на загальну суму 213874,13 грн. на виплати, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, чим нанесено збитків Аеропорту на вказану суму».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в ході ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Д. Галицького в частині законності нарахування та виплати ЄСВ, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, відповідач встановив порушення фінансової дисципліни, які викладені в акті ревізії від 06.03.2017 року № 05-21/01. На підставі вказаного акту позивачу направлена вимога від 03.04.2017 року № 05-15м/2371 про усунення порушень законодавства. Позивач не погоджується з даною вимогою та вважає її протиправною та такою, що не відповідає існуючим фактам, відтак така підлягає скасуванню.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, долучив до матеріалів справи письмові заперечення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» за період з 01.01.2013 по 31.10.2016. Під час проведення вказаної ревізії виявлено ряд порушень чинного законодавства, в тому числі порушення п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Внаслідок допущення такого порушення Аеропорту нанесено збитків на загальну суму 213874,13. З метою усунення виявлених в ході ревізії порушень відповідачем надіслано генеральному директору ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» вимогу від 03.04.2017 №05-15м/2371. Крім того, відповідач зазначив, що вимоги в яких визначено збитки, із розміром яких не погоджується позивач відповідно до практики Верховного Суду України у подібних правовідносинах не визначають для нього прав і обов'язків а відтак, носять рекомендаційний характер. Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Відтак, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухав пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

Західним офісом Держаудитслужби на виконання вимог пункту 1.2.3.1. Плану контрольно-ревізійної роботи на IV квартал 2016 року проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького» за період з 01.01.2013 по 31.10.2016, якою встановлено ряд порушень, що відображені в акті ревізії від 06.03.2017 № 05-21/01.

У вказаному Акті зафіксовано, що всупереч вимог ч. 7 ст. 7 Закону №2464 при нарахуванні та виплаті увільненим працівникам від виконання посадових обов'язків на період проведення часткової мобілізації середнього заробітку, що відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України компенсується з бюджету, у березні-грудні 2014 року безпідставно нараховано та сплачено єдиного соціального внеску, нарахованого на такі виплати на загальну суму 213874,13 грн. Вказане порушення призвело до здійснення та відображення в обліку невідшкодованих витрат по відрахуваннях на соціальні заходи та до нанесення матеріальної шкоди (збитків) Аеропорту на загальну суму 23874,13 грн.

З урахуванням виявлених порушень викладених у акті ревізії відповідачем винесено вимогу № 05-15м/2371 від 03.04.2017 , в якій, серед іншого, зазначено:

« 2. На порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Підприємством у грудні 2014 року (за період березня-грудня 2014 року) безпідставно нараховано та сплачено ЄСВ на загальну суму 213874,13 грн. на виплати, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, чим нанесено збитків аеропорту на вказану суму.»

У зв'язку із цим, вимагалось усунути виявлені порушення в установленому законодавством порядку та розглянути питання про притягнення працівників, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності.

Позивач, не погоджується з пунктом 3 Вимоги, а звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені приписами Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", частиною 2 статті 2 якого передбачено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За приписами частини 1 статті 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органам державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до пункту 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550 (далі - Порядок №550) якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Таким чином суд вважає, що органу державного фінансового контролю надано право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень.

Відповідно до Положення про Західний офіс Держаудитслужби від 02.06.2016 № 23 (далі - Положення № 23) управління Західного офісу Держаудитслужби (далі - управління) є міжрегіональним територіальним органом, який відповідно до покладених завдань вживає заходів для усунення виявлених під час здійснення фінансового контролю порушень законодавства, зокрема, вимагає від керівників та інших осіб підконтрольних підприємств, установ, організацій усунення порушень законодавства, здійснює контроль за виконанням цих вимог, звертається до суду в інтересах держави у разі невиконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Судом встановлено, що Держаудитслужбою встановлено безпідставне нарахування та сплату ЄСВ, а тому пред'явило вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх відшкодування (повернення).

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Відтак, слід зазначити, що збитки, які зазначені Держаудитслужбою, підлягають доведенню у судовому порядку в справі за позовом органу державного фінансового контролю щодо відшкодування виявлених збитків, що в свою чергу свідчить про відсутність порушення прав позивача оскаржуваною ним Вимогою.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішеннях Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 15 квітня 2014 року в справі №21-40а14, від 13 травня 2014 року в справі №21-89а14 та від 18 вересня 2014 року в справі №21-332а14,

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування Вимоги у відповідній частині не підлягають задоволенню у зв'язку із тим, що у вказаній частині Вимоги не порушено прав, свобод та інтересів позивача до пред'явлення Держаудитслужбою позову про стягнення (відшкодування, повернення) зазначених сум в судовому порядку, а тому такі вимоги є безпідставними.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у формі судового збору поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст рішення складено та підписано 27.02.2018 року.