Справа № 804/6260/17
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2018 року Справа № 804/6260/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
за участі секретаря судового засіданняКогач Т.А.
представника позивача представника відповідача Щукіної А. Д. Круглого В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі до Публічного акціонерного товариства "Електроважхімпроект" про стягнення заборгованості, -
Ухвалою від 07.11.2017 року було відмовлено в задоволенні заяви відповідача, про залучення як третьої особи Української Державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд».
Також ухвалою від 16.01.2018 року судом відмовлено в задоволенні заяви відповідача про об'єднання справ № 804/6260/17 та № 804/4048/17.
Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що підприємство постійно погашує заборгованість перед Пенсійним фондом, тому неможливо встановити на погашення яких періодів направляються сплачені кошти.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Публічне акціонерне товариство «Електроважхімпроект» зареєстроване в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Згідно пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Відповідно до частини 6 статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується:
- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для цієї категорії працівників;
- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.
Згідно з Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій і вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 № 372 (далі за текстом - Порядок), зокрема пункт 2, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50% різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємств, установ, організацій і вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій і закладів.
Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку, фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації незалежно від форми власності і фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації.
Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсій відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за затвердженим зразком (пункт 5 Порядку).
Скеровані розрахунки-повідомлення складені за формою додатку, затвердженого пункту 5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року.
Представником відповідача не заперечується обов'язок сплачувати витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.
Однак він зазначив, що підприємством було частково сплачено борг, що підтверджується платіжними дорученнями: від 11.07.2017 року № 381 на суму 5000 грн., від 07.08.2017 року № 417 на суму 5000 грн., від 08.08.2017 року № 426 на суму 5000 грн., від 07.11.017 року № 590 на суму 3516,87 грн., від 28.11.2017 року № 619 на суму 5000 грн., від 13.12.2017 року № 653 на суму 3000 грн., від 15.12.2017 року № 661 на суму 2000 грн.
Суд зазначає, що сплачені підприємством кошти були зараховані в рахунок погашення заборгованості за січень-травень 2017 року та вересень 2017 року, на підтвердження чого позивачем надано довідку-розрахунок сплати боргу.
Крім цього заборгованість Публічного акціонерного товариства «Електроважхімпроект» підтверджується довідкою від 15.01.2018 року № 1726/08/07.
Заборгованість відповідача до теперішнього часу залишається несплаченою, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Щодо заяви представника відповідача про розстрочення виконання рішення, яка була заявлена в судовому засіданні суд зазначає, що згідно вимог пункту 2 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.
У відповідності до положень частини 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Однак представником відповідача не надано доказів, що свідчать про неможливість виконання рішення чи підтверджують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення.
За таких обставин суд вважає, що заява представника відповідача про розстрочення виконання рішення не підлягає задоволенню.
Разом з цим суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що у разі наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду він має право звернутись до суду у порядку передбачено статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 242-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 січня 2018 року.

Суддя О.В. Кононенко