Справа № 349/2121/17
Суддя: Рибій М. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/2121/17
Провадження № 2-а/349/4/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 березня 2018 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого cудді Рибія М. Г.

за участі секретаря судового засідання Мартиновської І. П.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2, управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕАА № 215472 від 22 листопада 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, - стоянку транспортного засобу на місці, що позначене дорожньою розміткою, на якому дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю.

Позов обґрунтований тим, що:

По-перше, поліцейський ОСОБА_2 незаконно, з порушенням процедури розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці стоянки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, внаслідок чого ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

По-друге, ОСОБА_1 не керував автомобілем, зазначеним в постанові про накладення адміністративного стягнення, і навіть не знаходився в ньому.

Управління патрульної поліції у м. Львові подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позову з тих підстав, що поліцейський ОСОБА_2 правомірно виніс постанову на місці вчинення правопорушення згідно з вимогами ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП, процедура розгляду справи не була порушена, і в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, що підтверджується відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейського, а також відеозаписами з камер спостереження супермаркету «Сільпо».

Ухвалою суду залучено управління патрульної поліції у м. Львові до участі в справі як другого відповідача.

ОСОБА_2 та представник управління патрульної поліції у м. Львові в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце та час розгляду справи були повідомленими належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

22 листопада 2017 року поліцейським управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАА № 215472 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, - стоянку транспортного засобу Mersedes-Benz ML 250 CDI, номерний знак НОМЕР_1, на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30 "Інвалід", на якому дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частина 4 ст. 258 КУпАП встановлює, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Це означає, що винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення відповідає вимогам закону.

В рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 Конституційний Суд України зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення, зазначені в ст. 258 КУпАП, застосовується скорочене провадження, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Після винесення Конституційним Судом України рішення № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року № 596-VIII було доповнено ст. 258 КУпАП вищезазначеною частиною другою, що має наслідком застосування скороченого провадження у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Скорочене провадження не передбачає можливості відкладення винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Тому твердження позивача, що поліцейським у звязку з незадоволенням його клопотання про відкладення розгляду справи було порушено його право на правничу допомогу є необґрунтованим. Сама обставина винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення не позбавляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, права скористатися правничою допомогою, зокрема, шляхом отримання консультацій як безпосередньо на місці вчинення правопорушення, так і дистанційно через засоби звязку, а також в подальшому під час оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_3 обґрунтовує відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, тим, що автомобіль Mersedes-Benz ML 250 CDI, номерний знак НОМЕР_1, на стоянку в зазначеному у постанові місці поставив співробітник юридичної особи власника транспортного засобу 21.11.2017, а він тільки мав намір забрати цей автомобіль із зазначеної стоянки, тобто не керував ним, і навіть не знаходився в ньому.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зокрема за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки).

ОСОБА_3 підтвердив в судовому засіданні те, що транспортний засіб Mersedes-Benz ML 250 CDI, номерний знак НОМЕР_1, здійснював стоянку на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30 "Інвалід".

Згідно з відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського ОСОБА_2 ОСОБА_3, знаходячись в середині автомобіля, спершу усно пояснив, що «приїхав цим автомобілем на місці пасажира» та вказав рукою на місце пасажира. Далі, оголошуючи свої письмові пояснення поліцейському ОСОБА_2, ОСОБА_3 зазначив, що автомобіль був залишений на місці стоянки 21.11.2017 іншою особою, а він підійшов до нього тільки зранку 22.11.2017.

Такі непослідовні пояснення ОСОБА_3 на місці події в сукупності з іншими непрямими доказами відкриття ОСОБА_1 дверей автомобіля, розміщення ним придбаних товарів в автомобілі, відсутність теплого верхнього одягу на ОСОБА_1, відсутність в автомобілі інших осіб, знаходження автомобіля на стоянці супермаркету, де зазвичай автомобілі залишають тільки покупці, неповідомлення ОСОБА_1 відомостей про іншу особу, яка могла б залишити автомобіль на стоянці, є підтвердженням обґрунтованості висновку поліцейського ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1

Наданий ОСОБА_3 відеозапис, здійснений на його телефон, не містить будь-яких відмінних відомостей від відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського ОСОБА_2

Суд відхилив відеозаписи із камери спостереження супермаркету «Сільпо», надані управлінням патрульної поліції у м. Львові, оскільки згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з дотриманням вищезазначених критеріїв, тому є правомірною і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 241-244, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2, управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. Г. Рибій