Справа № 815/2547/17
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2547/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Єщенка О.В. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Григоренко Н.В.,

представника апелянта/відповідача Хвостікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Чорноморської об'єднаної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чорноморської об'єднаної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Чорноморської об'єднаної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області від 30.06.2016 року, за якими визначено податкове зобов'язання ОСОБА_3 за платежем земельний податок з фізичних осіб за податковий період 2016 рік, за №00 на суму 716,14 грн; №00 на суму 716,14 грн; №00 на суму 716,14 грн; №00 на суму 810,63 грн., №00 на суму 716,14 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 806,52 грн, №00 на суму 791,46 грн, №00 на суму 716,14 грн, №00 на суму 720,25 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 2718,06 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 706,56 грн, №00 на суму 716,14 грн, №00 на суму 1155,69 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 716,14 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 703,82 грн, №00 на суму 2718,06 грн, №00 на суму 716,14 грн, №00 на суму 716,14 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 був задоволений повністю та скасовані вищезазначені податкові повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Чорноморська ОПІ ГУ ДФС в Одеській області подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 у повному обсязі. При чому вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що податковий орган при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень діяв в межах і в спосіб, встановлений законом, оскільки статтею 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, а у разі, якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа таких земельних ділянок. Відповідно до вимог статті 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, контролюючі органи для визначення власникам земельних ділянок розміру земельного податку використовують дані державного кадастру щодо площі земельних ділянок, їх нормативно грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також рішення сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створенні згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо ставок земельного податку.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника апелянта/відповідача Хвостікової О.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є власником 25 земельних ділянок НОМЕР_1 (за межами населеного пункту), які розташовані: Одеська область, Овідіопольський р-н, Дальницька сільська рада, масив №36. Цільове призначення земельних ділянок - для розміщення об'єктів рекреаційного призначення (індивідуального дачного будівництва). Право власності підтверджено державними актами на право власності на земельну ділянку (а.с. 63-87).

30.06.2016 року Іллічівська ОДПІ ГУ ДФС (Овідіопольське відділення) прийняла податкові повідомлення-рішення, за якими визначила податкове зобов'язання позивачу за платежем земельний податок з фізичних осіб, за №00 на суму 716,14 грн; №00 на суму 716,14 грн.; №00 на суму 716,14 грн.; №00 на суму 810,63 грн., №00 на суму 716,14 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 806,52 грн, №00 на суму 791,46 грн, №00 на суму 716,14 грн, №00 на суму 720,25 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 2718,06 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 706,56 грн, №00 на суму 716,14 грн., №00 на суму 1155,69 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 716,14 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 705,19 грн, №00 на суму 703,82 грн №00 на суму 2718,06 грн, №00 на суму 716,14 грн, №00 на суму 716,14 грн. (а.с. 8-32).

Крім того, 09.01.2016 року позивачу направлена податкова вимога №5149-17 про наявність податкового боргу станом на 08.11.2016 року у сумі 14528,09грн. (а.с. 33)

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що вищезазначені податкові повідомлення рішення щодо позивача є неправомірними, тобто не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та вчинені без урахування усіх фактичних обставин.

Проте, колегія суддів не може погодитися з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Так, відповідно до пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 та пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ, зі змінами та доповненнями (далі ПК України), плата за землю у складі податку на майно належить до місцевих податків.

Платниками податку є власники земельних ділянок (земельних часток, паїв) і землекористувачі. Власниками земельних ділянок вважаються юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності (пп. 14.1.34 ст. 14 ПК України). Земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленим межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.

Статтею 286 ПКУ встановлений порядок обчислення плати за землю.

Згідно з п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 287.2 ст. 287 ПК України облік фізичних осіб - платників податку нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 1 травня.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу (п. 286.5 ст. 286 ПК України).

Об'єкти оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (стаття 270 ПК України).

Відповідно до статті 271 ПК України базою оподаткування земельним податком є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Обов'язковість проведення нормативної грошової оцінки земель передбачено в ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 р. №1378-ІV. Періодичність її проведення становить не рідше одного разу на 5 - 7 років (ст. 18 названого Закону).

Рішення місцевих рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін. В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Щодо земель, грошову оцінку яких не проведено, то, відповідно до п. 277.1 ст. 277 ПК України, ставки податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, мають розмір не більше 5 % від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі у відповідній області.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають до відповідного контролюючого органу за місцем розташування ділянки рішення щодо ставок земельного податку та пільг, наданих зі сплати земельного податку юридичним та фізичним особам.

Згідно з п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 193 ЗК України, державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження щодо їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл між власниками і користувачами. Кадастр має забезпечувати необхідною інформацією органи державної влади та органи місцевого самоврядування, зацікавлені підприємства, установи та організації, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю та цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. №3613-VІ.

Пунктом 284.1 ПК України встановлено, що органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Статтею 274 ПК України визначені ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження):

274.1. Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

274.2 Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Отже, контролюючи органи для визначення власникам земельних ділянок розміру земельного податку використовують дані державного земельного кадастру, щодо площі земельних ділянок, їх нормативно грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також рішення сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаний територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо ставок земельного податку.

Колегія суддів погоджується з апелянтом, який посилається на інформацію, викладену у листі відділу держземагенства в Овідіопольському районі від 22.07.2015 №11-1520-0.12-10425/2-15, з якого вбачається, що відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, яка затверджена рішенням Овідіопольської районної ради від 11.07.2014 року та діє з 01.01.2015 року, нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земель в кадастровому кварталі, де розташовані вказані земельні ділянки :01:002), з урахуванням коефіцієнту, який враховує склад угідь (землі, які використовуються для відпочинку та оздоровлення, Кв1 = 1,00), та індексації з дати проведення грошової оцінки (Кі=1,249), станом на 01.01.2015 року складає -136,93 грн. (а.с. 106-108).

Також, податковим органом при розрахунку земельного податку було враховано рішення Дальницької сільської Ради від 10.07.2015 р. «Про плату за земельні ділянки на території Дальницької сільської ради», а також інформація держземагенства щодо площі земельних ділянок, які належать позивачу на підставі свідоцтв про право власності (а.с. 100-105).

З вказаних матеріалів справи вбачається, що позивач володіє 25 земельними ділянками, по кожній з яких податковим органом був нарахований земельний податок із застосуванням коефіцієнту індексації 1,433 та ставки податку для земель під ведення садівництва, індивідуального дачного будівництва 0,5%, що випливає з розрахунку земельного податку ОСОБА_3 (а.с. 123).

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України, тобто дії та рішення відповідача ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та прийняті/вчинені з врахуванням усіх фактичних обставин, без порушень прав позивача, що не було враховано судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС України одною з підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було допущено неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської об'єднаної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області задовольнити повністю, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя О.В.Єщенко

Суддя Ю.В.Осіпов