Справа № 227/3918/17
Суддя: Тітова Т. А.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Тітової Т.А.

При секретарі Михайловській Т.П.

За участю представника відповідача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відновлення пенсійних виплат ,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 в грудні 2017 року звернулась в суд з цим позовом до відповідача і просить визнати протиправною бездіяльність Добропільського обєднаниого управління Пенсійного фонду України Донецької області у невиплаті їй пенсії з моменту припинення виплат та зобовязати поновити виплату пенсії з моменту зупинення негайно та утриматись від подальшого призупинення виплат.

Позивач послалась на те, що з 2 лютого 1993 року вона здобула право на отримання пенсії за віком згідно пенсійного посвідчення № 47350 від 11 березня 1993 року . До листопада 2014 року перебувала на обліку в Управлінні ПФУ м. Донецьк.

З вересня 2015 року поставлена на облік до Добропільського обєднаного управління ПФУ Донецької області на підставі довідки № НОМЕР_1 від 30 вересня 2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З того часу і до березня 2017 року відповідачем проводились пенсійні виплати , які зараховувались на картковий рахунок , відкритий у Філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк.

У квітні 2017 року їй на картковий рахунок не була зарахована щомісячна пенсія.

Інформації щодо прийняття рішення про припинення виплати пенсії від відповідача не отримувала . Вважає дії відповідача у припиненні виплати пенсії протиправними , такими, що порушують її права , оскільки Законом України № 1058-У1 « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не передбачено призупинення виплати пенсії , раніше призначеної. Зазначає, що прийнята Кабінетом Міністрів України постанова № 637 від 5 листопада 2014 року , про встановлення спеціального поряду здійснення соціальних і пенсійних виплат для осіб, які тимчасово переселилися з району проведення АТО , обмежує конституційні права громадян України, що мешкали на територіях , не підконтрольній владі України , тому норми постанови не можуть бути застосовані.

В позовній заяві ОСОБА_2 заявила клопотання про розгляд справи без її участі і , будучи належним чином повідомленою про дату і час судового розгляду, в судовому засіданні участі не приймала.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав і пояснив, що 30 вересня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до управління з заявою про виплату пенсії , і її було взято на облік . 30 вересня 2015 року позивачем була надана довідка від 30 вересня 2015 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи , згідно якій місце проживання вказане в м. Білозерське , вул. Строітельна 21-31. Розпорядженням управління від 24 березня 2017 року на підставі інформації з причини відсутності ОСОБА_2 за фактичним місцем проживання виплата пенсії була припинена з 1 квітня 2017 року у відповідності до п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання / перебування , затвердженого постановою КМУ від 8 червня 2016 року № 365. Виплата пенсії ОСОБА_2 проведена з 1 січня 2015 року по 31 березня 2017 року.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст.. 49 « Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», згідно якій виплата пенсії припиняється : якщо пенсія призначена на підставі документів , що містять недостовірні відомості ; у разі смерті пенсіонера ; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд ; в інших випадках , передбачених законом. Такою підставою стала відсутність внутрішньо переміщеної особи за місцем фактичного проживання , що у відповідності до Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання , затвердженого постановою КМУ від 8 червня 2016 року № 365 в разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактом проживання / перебування згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов сім»ї , припиняє соціальні виплати.

Представник також зазначив, що позивачем пропущений шестимісячний строк , встановлений для звернення до адміністративного суду , щодо припинення виплати пенсії з 1 квітня 2017 року , що є підставою залишити позов без розгляду.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено, позивач ОСОБА_2 , зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно пенсійного посвідчення № 47350 від 11 березня 1993 року має право на отримання пенсії за віком. .

ОСОБА_2 згідно довідки від 30 вересня 2015 року № НОМЕР_1, виданої УСЗН Добропільської міської ради, взято на облік як внутрішньо переміщену особу за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначив відповідач у своєму відзиву на позов , позивача взято на облік до Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з 1 січня 2015 року .

Як убачається із представлених відповідачем даних, виплата пенсії ОСОБА_2 проводилась з 1 лютого 2015 року по 31 березня 2017 року , з 1 квітня 2017 року виплата пенсії припинена. ( а.с. 28).

Спірним є припинення виплати пенсії позивачу.

Стосовно правомірності такої дії відповідача суд зазначає наступне.

Статтею 46 ч. 1 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист , що включає право на забезпечення їх у разі повної , часткової або тимчасової втрати працездатності , втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин ,а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як передбачено ст.. 47 ч. 1 Закону України №1058-У1 « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» , пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 49 ч. 1 названого Закону виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

На теперішній час будь-які зміни до Закону України № 1058-У1 щодо обмеження права осіб , які проживають на території ,яка не контролюється органами державної влади , на отримання пенсійних виплат не вносились.

У відповідності до ст.. 7 ч. 1 Закону України « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Згідно ч. 3 ст. 7 названого Закону громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно постанови КМУ № 637 від 5 листопада 2014 року «Про здійснення соціальних виплат особам , які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО» призначення та продовження виплати пенсій ( щомісячного довічного грошового утримання) , довічних державних стипендій , усіх видів соціальної допомоги та компенсацій , матеріального забезпечення , надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку , що підтверджується довідкою , виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи , затвердженим постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 509.

Вказуючи на те, що для припинення виплати пенсії були інші підстави , передбачені законодавством , відповідач керується затвердженим постановою КМУ від 8 червня 2016 року № 365 Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання , відповідно до якого соціальні виплати припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання / перебування згідно з актом обстеження матеріально побутових умов сім»ї.

Між тим, даний Порядок не є законодавчим актом , встановлені ним обмеження у проведені пенсійної виплати порушують права , встановлені ст.. 64 Конституції України , якою передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені , крім випадків , передбачених Конституцією України. Визначена відповідачем підстава припинення виплати позивачу пенсії не передбачена Законом України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Тому суд приходить до висновку, що припинення виплати пенсії з боку відповідача є протиправним , порушене право позивача на отримання пенсії підлягає захисту.

Як убачається із протоколу від 10 січня 2018 року по ОР ( а.с.29) , пенсія ОСОБА_2 не виплачується з 1 квітня 2017 року, на дату складання протоколу розмір заборгованості за період квітень 2017 року січень 2018 року складає 40763,32 грн.

У відповідності до ст.. 371 ч. 1 п.1 КАС України негайно виконується рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місць.

Згідно п 1 ч. 2 названої статті суд , який ухвалив рішення , за заявою учасника справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів , визначених зокрема пунктом 1 частини 1 цієї статті.

Так як позивач просить зобовязати відповідача поновити негайно виплату пенсії з моменту зупинення , суд приймає відповідне рішення про негайне виконання.

Стосовно вимог позивача про зобовязання відповідача утриматись від подальшого призупинення виплати пенсії , то суд вказує на те, що у відповідності до приписів ст.. 5 КАС України суд здійснює захист порушених прав, свобод чи інтересів особи за її зверненням в порядку , встановленому цим Кодексом.

Щодо дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду, слід зазначити таке.

Згідно ст.. 99 КАС України ( на дату звернення позивача до суду) , ст., 122 КАС України ( на дату розгляду справи) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк , який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивачу не виплачена пенсія з 1 квітня 2017 року , вимога про поновлення пенсійної виплати , яка має помісячний характер, що не проведена у квітні - травні 2017 року, заявлена в грудні 2017 року за межами 6-місячного строку, встановленого законодавством для звернення до суду.

Проте, при дослідженні причини пропуску строку , суд, виходячи із підстав позовної заяви , а саме: похилого віку позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, складностей у перетинанні лінії розмежування переміщеною особою, що пенсія це єдине джерело існування непрацездатної особи , відсутність якої ставить під загрозу існування та життя , враховуючи незначний проміжок часу пропущення строку, суд знаходить причину пропуску поважною і поновлює строк.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 243 -246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_2 поновити строк для звернення до адміністративного суду.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково. .

.

Визнати протиправною бездіяльність Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у невиплаті ОСОБА_2 пенсії за віком , починаючи з 1 квітня 2017 року.

Зобов»язати Добропільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, з 1 квітня 2017 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання відповідача утриматись від подальшого зупинення виплати пенсії відмовити.

Рішення про зобовязання Добропільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 1 квітня 2017 року підлягає негайному виконанню.

.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Донецький апеляційний адміністративний суд протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тітова Т.А.

27.02.2018