Справа № 760/22552/16-а
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/8/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря - Коваленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил № 0231/101000014/2016 від 23 серпня 2016 року відповідно до якої її визнано винною у порушення ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 8500,00 гривень.

Із даною постановою вона не згодна з наступних підстав. Так, 25 березня 2016 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» Житомирської митниці ДФС вона ввезла на митну територію України транспортний засіб Renault Espace д.н.з НОМЕР_1 з метою транзиту (особисте використання). Згідно частини 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. Умови ввезення з метою транзиту товарів, в тому числі транспортних засобів, на митну територію України громадянами визначено статтею 379 Митного кодексу України. Як визначено частиною 6 статті 379 Митного кодексу України строки ввезення з метою транзиту визначаються статтею 95 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлений десятиденний строк транзитних перевезень. Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу, зокрема обставини непереборної сили (до яких належить поломка транспортного засобу).

В зв'язку з тим, що транспортний засіб Renault Espace д.н.з НОМЕР_1 зламався і знаходиться на станції технічного обслуговування , вона позбавлена технічної можливості вивезти його з митної території України.

23 серпні 2016 року відповідачем складено спірну постанову та накладено на позивача штраф у розмірі 8500 грн., але жодних повідомлень, запрошень вона від відповідача не отримувала, чим була позбавлена можливості надати пояснення на свій захист та скористатись правами, визначеними статтею 498 Митного кодексу України а також обмежено в ефективному засобі юридичного захисту в національному органі (митниці), чим порушено статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З цих підстав просила постанову скасувати.

Представник відповідача подав заперечення на позов до суду, в яких зазначив, що Житомирською митницею ДФС при винесенні оскаржуваної постанови були повно з'ясовані всі обставини справи, що призвело до вірних правових висновків та прийнято законне і обґрунтоване рішення. Вина ОСОБА_1 у скоєнні ним порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, цілком підтверджується матеріалами адміністративної справи, копію якої надав для приєднання до матеріалів справи. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. .

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України (далі МК України).

Пунктом 25 ст. 4 МК України передбачено, що митний режим це комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення

Відповідно до ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту 28 діб; 3) для авіаційного транспорту 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) 90 діб. До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, обов'язковим елементом складу зазначеного правопорушення є перевищення строку транзитних перевезень транспортних засобів більш як на десять діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

За приписами ч. ч. 1, 5 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Доказами у справі про порушення митних правил згідно із ч. 1 ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами, безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наявними матеріалами справи та не заперечується сторонами, встановлено, що 25 березня 2016 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» Житомирської митниці ДФС ОСОБА_1 ввезла на митну територію України транспортний засіб Renault Espace д.н.з НОМЕР_1 з метою транзиту (особисте використання). При цьому, станом на 23 серпня 2016 року вказаний автомобіль з митної території України вивезеним та поміщеним у інший режим не значиться.

07 червня 2016 року головним державним інспектором відділу аналітично-пошукової роботи управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці ДФС Коротун О.І. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0231/101000014/2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а розгляд справи призначено на 12 липня 2016 року о 10-00 годині за місцем знаходження Житомирської митниці ДФС: Житомирський р-н, с. Олеївка, вул. Садова 4.

Про складення зазначеного протоколу та дату розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено листом разом із примірником відповідного протоколу. Крім того, вона було повторно повідомлена про розгляд справи на 23 серпня 2016 року. З довідки, виданої УДП ПЗ «Укрпошта» лист було повернуто відправнику через невручення під час доставки отримувачем.

23 серпня 2016 року заступником начальника Житомирської митниці ДФС - начальником Управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_3 було винесено постанову 0231/101000014/2016 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 470 ч. 3 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 8500,00 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що начальник Управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_3 дійшов висновку про недобросовісне використання ОСОБА_1 процесуальними правами, передбаченими ст. 498 МК України, та вважав можливим розглянути справу у її відсутність.

З такими висновками неможливо не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Разом із тим, згідно із ч. 3 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 листами від 08.06.2016 року № 413/М/06-70-20 та 13.07.2016 року № 573/М/06-70-20 викликалася до Житомирської митниці ДФС для надання особистих пояснень з приводу законності підстав перебування транспортного засобу на митній території України. При цьому жодного разу повідомлення їх не отримувала та до митного органу не прибула.

Таким чином суд вважає, що митний орган при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, з його боку було вжито всіх можливих заходів до забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1, передбачених ст. 498 МК Кодексу, і жодним чином його не було обмежено в ефективному засобі юридичного захисту, про який йдеться у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В той же час ОСОБА_1 на власний розсуд не побажала належним чином реалізувати дані права особисто чи через представника і фактично ними знехтувала.

Інших підстав для скасування оскаржуваної постанови позивачем ОСОБА_1 за змістом адміністративного позову не наведено і судовим розглядом не встановлено, а тому суд відмовляє у задоволенні пред'явленого адміністративного позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Усатова І.А.