Справа № 818/125/18
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 р. Справа № 818/125/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Косолап І.В.,

представника позивача - Борсука С.В.,

представника відповідача - Пишного Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/125/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комфортремсервіс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфортремсервіс" (далі - позивач, ТОВ "Комфортремсервіс") 15.01.2018 звернулося з позовом в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.09.2017 № про сплату грошового зобов'язання в загальній сумі 188 277 грн, із них: податкове зобов'язання у сумі 150 621 грн та штрафні (фінансові) санкції в сумі 37 656 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що податкове повідомлення-рішення не підтверджене жодним належним та допустимим документом. Господарські взаємовідносини ТОВ "Комфортремсервіс" з підприємствами ТОВ "Велхаус", МП "Вікфіл", ТОВ "Амлак", які на момент здійснення господарських операцій були належним чином зареєстровані як платники податку на додану вартість, оформлені договорами, що не були визнані в судовому порядку недійсними, а також підтверджені первинними бухгалтерськими документами та належним чином оформленими податковими накладними, а послуги та товар, придбаний підприємством позивача у цих контрагентів, був використаний ТОВ "Комфортремсервіс" у власній господарській діяльності.

Ухвалою від 16.01.2018 року провадження у справі за цим позовом було відкрито і призначено до судового розгляду, про що належним чином було повідомлено сторони.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та підтримав заперечення на позов, викладені у відзиві від 31.01.2018 (а.с. 124 - 129) і зазначив, що актом перевірки встановлені порушення позивачем податкового законодавства, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті на загальну суму 150621 грн. Первинні документи не є належним документальним підтвердженням фактичного виконання постачань в адресу покупця саме вказаними в них контрагентами. Адже за відсутності у спірного постачальника об'єктивних умов для виконання операцій наведені документи не є достатніми для підтвердження як наявності активу у постачальника, так і його фактичного руху шляху до платника.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в період з 04.09.2017 по 08.09.2017 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Комфортремсервіс", за результатами якої 13.09.2017 складено акт № 2115/18-28-14-07/34592664/169 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Комфортремсервіс" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ "Велхаус" () за грудень 2016 року, МП "Вікфіл" () за квітень 2017 року, ТОВ "Амлак" () за квітень 2017 року" (далі - акт перевірки, т. 1, а.с. 25-68). В цьому акті перевірки викладені висновки про порушення позивачем вимог п. 188.1 ст. 188, пп. "а" п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 150 621 грн, у тому числі: за грудень 2016 року - на 77 338 грн, за квітень 2017 року - на 73 283 грн.

На підставі акта перевірки 27.09.2017 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № (т. 1, а.с. 76) про збільшення ТОВ "Комфортремсервіс" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 188 277 грн, із них: за податковими зобов'язаннями 150 621 грн, штрафні (фінансові) санкції - 37 656 грн.

По операціям з ТОВ "Велхаус" визначено податковий кредит позивачем за грудень 2016 року на підставі договору виконання субпідрядних робіт від 07.12.2016 № 35 (копія договору на т. 1, а.с. 104-105), укладеного між ТОВ "Комфортремсервіс" та ТОВ "Велхаус". На виконання умов договору позивач отримав послуги з капітального ремонту приміщення та будівлі поліклінічного відділення № 2 КУ "Сумська клінічна лікарня № 1" від ТОВ "Велхаус", що підтверджується актами приймання виконаних субпідрядних робіт: від 19.12.2016 № 2 (т. 1, а.с. 110-139), від 23.12.2016 № 3 (т. 1, а.с. 140-181); податковими накладними: від 19.12.2016 № 328 (т. 1, а.с. 198), від 23.12.2016 № 329 (т. 1, а.с. 200). Перевіркою встановлено, що вищезазначені накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2016 року. Перерахування коштів на рахунок ТОВ "Велхаус" підтверджується платіжними дорученнями: від 29.12.2016 № 3415 (т. 1, а.с. 195), від 29.12.2016 № 3416 (т. 1, а.с. 194); рахунками фактури: від 19.12.2016 № 121920 (т. 1, а.с. 192), від 23.12.2016 № 122326 (т. 1, а.с. 199).

Відповідач вважає, що підставою відсутності реальності вчиненої господарської операції між позивачем та ТОВ "Велхаус" є відсутність зареєстрованих працівників на ТОВ "Велхаус", однак відповідно до актів приймання виконання субпідрядних робіт за грудень 2016 року № 2, № 3 відсутня інформація щодо кількості робітників, які брали участь при виконанні договору на виконання субпідрядних робіт від 07.12.2016 № 35.

По операціям з МП "Вікфіл" визначено податковий кредит позивачем за квітень 2017 року на підставі договору на виконання робіт від 01.07.2016 № 0107-1 (копія договору на т. 2 а.с. 37-39), укладеного між позивачем та МП "Вікфіл". На виконання умов договору позивач отримав послуги з ремонту покрівлі від МП "Вікфіл", що підтверджується актами приймання виконання робіт: від 10.04.2017 № 20120, № 20121, № 20122, від 17.04.2017 № 20124 (т. 2, а.с. 40-44); податковими накладними: від 10.04.2017 № 8, № 9, № 11, від 17.04.2017 № 51 (т. 2, а.с. 66-72). Перевіркою встановлено, що вищезазначені накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Зазначення використаних матеріалів, інструментів, обладнання, інвентаря та іншого в актах здачі-приймання робіт не вимагає законодавство.

По операціям з ТОВ "Амлак" визначено податковий кредит позивача за квітень 2017 року на підставі договору на виконання робіт від 03.04.2017 № 501 (т. 2, а.с. 83-85), укладеного між позивачем та ТОВ "Амлак". На виконання умов договору позивач отримав від ТОВ "Амлак" товарно-матеріальні цінності, що підтверджується видатковими накладними: від 03.04.2017 № 63 (т. 2, а.с. 89), від 18.04.2017 № 10 (т. 2, а.с. 86); податковими накладними: від 03.04.2017 № 1 (т. 2, а.с. 95) , від 18.04.2017 № 38 (т. 2, а.с. 94). Перевіркою встановлено, що вищезазначені накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Розрахунки між позивачем та ТОВ "Амлак" підтверджуються платіжними дорученнями: від 12.04.2017 № 3504 (т. 2, а.с. 90), від 24.05.2017 № 3570 (т. 2, а.с. 91).

Відсутність даних щодо особи, яка отримала товарно-матеріальні цінності у видатковій накладній від 03.04.2017 № 63 (т. 2, а.с. 89) та особи, яка виписала рахунок у рахунках на оплату від 03.04.2017 № 36, № 37 (т. 2, а.с. 87-88) не може вважатися підставою для висновку безтоварної господарської операції, оскільки у видатковій накладній та в рахунках на оплату, які виписані однією датою, міститься ідентичний підпис, а у видатковій зазначено відповідальну особу за здійснення господарської операцій - директора ТОВ "Амлак".

Відсутність товарно-транспортної накладної на перевезення товару також не може бути підставою для висновку безтоварної господарської операції. У п. 2.5 договору поставки від 03.04.2017 № 501 (т. 2, а.с. 83) зазначено, що поставка всією продукції здійснюється силами та засобами Постачальника (ТОВ "Амлак") на склад Покупця (ТОВ "Комфортремсервіс"), однак неподання такого документа як товарно-транспортна накладна не може свідчити про відсутність реальної господарської операції.

Товарно-транспортна накладна підтверджує витрати на оплату транспортних послуг, а не придбання товару. Товарно-транспортна накладна не відноситься до тих первинних документів, які підтверджують придбання товарно-матеріальних цінностей. Аналогічна правова позиція міститься в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 23.07.2012 у справі № К-4817/10, від 26.06.2012 у справі № К-27230/10.

Наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні (описка, помарка, незаповнення певного реквізиту), носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичних сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших первинних документів випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.05.2017 у справі № К/800/36463/16.

Як вбачається з копій договору поставки від 30.01.2017 № 1 (т. 2, а.с. 97-102), договору купівлі-продажу від 15.05.2017 № 95 (т. 2, а.с. 115-117) придбані позивачем у ТОВ "Амлак" ТМЦ були частково реалізовані.

Так, відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до вимог пункту 198.2. статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом пункту 201.10. статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Приписи пункту 198.3. статті 198 ПК України вказують на те, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській операції.

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Зазначені норми Податкового кодексу України прямо вказують на те, що передумовою щодо невіднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ є той факт, коли відповідні товари/послуги не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

На момент проведення податкової перевірки ТОВ "Комфортремсервіс" мало в наявності всі податкові накладні, належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також всі інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують законність та обґрунтованість включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Відповідач не надав доказів, які б свідчили про безтоварність вказаних в акті перевірки господарських договорів, а також не підтверджено підроблення документів первинного бухгалтерського обліку чи доказів скоєння кримінально карного діяння з боку посадових осіб платника податків, які б свідчили про порушення податкового законодавства.

Придбаний позивачем товар у ТОВ "Велхаус", МП "Вікфіл", ТОВ "Амлак" використаний у власній господарській діяльності ТОВ "Комфортремсервіс"

Крім того, на господарюючих суб'єктів законодавством не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства іншим платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Також неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб'єкта господарювання за неправомірні дії іншого кореспондується з практикою Європейського суду з прав людини. У пункті 71 рішення у справі "Булвес АД проти Болгарії" суд зазначив, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею.

При дослідженні факту здійснення господарської операції правовій оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Як вбачається з матеріалів справи єдиним джерелом інформації, викладеної в акті перевірки, є аналіз інформаційних баз даних ДПІ щодо інших контрагентів.

Суд вважає, що відповідач не надав суду жодних доказів порушення податкового законодавства безпосередньо цим платником податків, а також не довів суду правомірності прийнятого ним рішення, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 136 КАС України на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати, які складаються із сум сплати судового збору при зверненні до суду з позовом в розмірі 2824,16 грн і підтверджуються платіжним дорученням від 12.01.2018 № 4015 (а.с. 3).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Комфортремсервіс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 27.09.2017 № про сплату товариством з обмеженою відповідальністю "Комфортремсервіс" грошового зобов'язання в загальній сумі 188 277 (сто вісімдесят вісім тисяч двісті сімдесят сім) грн, із них: податкові зобов'язання в сумі 150 621 грн, штрафна (фінансова) санкція в сумі 37 656 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (40030, вул. Іллінська, 13, м. Суми, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Комфортремсервіс" (40022, вул. Псільська, 26, м. Суми, ) судові витрати в сумі 2824 (дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн 16 коп.

Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного його тексту.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2018 року.

Суддя М.М. Шаповал