Справа № 210/661/18
Суддя: Літвіненко Н. А.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/661/18
Провадження № 2-а/210/126/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" лютого 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі судді Літвіненко Н. А., розглянувши за правилами спрощеного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до інспектора роти 3 батальйону 3 УПП у м. Кривому Розі ДПП МВС лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить суд: 1.) Визнати протиправними дії інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. 2.) Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції ОСОБА_3, серія АР № 524626 від 06.01.2018 про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він, 06.01.2018 року у місті Кривому Розі по проспекту Гагаріна, був зупинений патрульними поліції, якими було винесено Постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності йому не вручалася.

Вказує, що так як він відмовився від отримання копії постанови № 524626, вказана постанова мала бути направлена йому рекомендованим листом, проте до цього часу вже місяць ОСОБА_2 постанови не отримав. Після ознайомлення, адвокатом ОСОБА_4, 30.01.2018 року з Постановою № 524626, було виявлено, що у Постанові № 524626 не указано дату, коли відправлена була Постанова. Тому, з метою уникнення пропуску строку на оскарження постанови, 10-денний термін відраховує з моменту ознайомлення, тобто з 30.01.2018 року.

Зазначає, що він керуючи транспортним засобом SHKODA OCTAVIA TOUR, номерний знак НОМЕР_1, 06.01.2018 рухаючись по проспекту Гагаріна, 64 поблизу Торгово-зупиночного комплексу «Рудана», о 10ій ранку перетнув регульований пішохідний перехід за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, 64, у момент перемикання сигналу світлофора із зеленого на жовтий.

Після того як він по проспекту Гагаріна проїхав світлофор, машина патрульної поліції в цей час рухалася по проспекту Гагаріна на зустріч в сторону 95 кварталу, патрульний поліції здійснив розворот перед пішохідним переходом, перетнувши подвійну суцільну розмітку, чим порушив підпункт ґ) п. 10.7 ПДР (Розворот забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті) та п.11.4 ПДР (На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги).

Побачивши машину патрульної поліції, яка рухалася за ним з увімкненими червоними проблисковими маячками він одразу зупинився та на вимогу інспектора роти 3 батальйону УПП у м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 предявив свої документи. Після цього лейтенант поліції ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 для перегляду відеозапис з мобільного телефону, на якому було начеб то зафіксований проїзд останнього на забороняючий червоний сигнал світлофора, будучи повністю спантеличеним ОСОБА_2 повідомив, що на даному відео не видно, хто сидить за кермом машини і не можна встановити на який сигнал світлофора він рухався.

При цьому, лейтенант поліції ОСОБА_3 після перегляду відеозапису з мобільного телефону заявив ОСОБА_2, що на відео йому добре видно, що ОСОБА_2 проїхав на червоне світло світлофора, що добре видно його машину, номерний знак та указав, що ОСОБА_2 винний, тобто лейтенант поліції ще до початку розгляду справи говорив про доведеність вини ОСОБА_2, що свідчить про необєктивність та упередженість працівника поліції.

Після того як лейтенант поліції ОСОБА_3 заявив, що йому на відео все видно і доведено, що ОСОБА_2 порушив, ОСОБА_2 заявив клопотання про необхідність надання йому правової допомоги. Так як його мобільний телефон був розряджений і він не мав змоги забезпечити собі адвоката для правового захисту, ОСОБА_2 заявив клопотання про перенесення слухання адміністративної справи на інший день з повідомленням йому про дату, час та місце розгляду для можливості забезпечити собі достатній правовий захист. Лейтенант поліції ОСОБА_3 відмовив ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про перенесення слухання адміністративної справи для можливості знайти адвоката, чим порушив право ОСОБА_2 на захист.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: 50069 м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11, де Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_1 департаменту патрульної поліції. Проте, лейтенант поліції ОСОБА_3. положень закону не дотримався, незважаючи на клопотання ОСОБА_2С, перенести розгляд справи, розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Щодо зазначеного в Постанові № 524626 місця вчинення адміністративного правопорушення: під час розгляду справи про адміністративне правопорушення лейтенант поліції ОСОБА_3, зачитувавши ОСОБА_2 Постанову № 524626 зазначав місце скоєння адміністративного правопорушення: м. Кривий Ріг, пр.. Гагаріна, не зазначивши при цьому номер будинку, що чітко чути на відеозаписі з бодікамери. Проте вже у Постанові № 524626, з якою була ознайомлена представник Позивача 30.01.2018 року у графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» указано : «м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна,70». У Постанову № 524626 номер будинку був внесений уже після її винесення, тобто Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 524626 була сфальсифікована.

При цьому, адреса місця скоєння адміністративного правопорушення указана не вірно. У Постанові № 524626 указано: «м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна,70», а насправді, регульоване перехрестя по проспекту Гагаріна знаходиться навпроти будинку № 64.

Вважає, що були допущені такі порушення:

1.Лейтенант поліції ОСОБА_3 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча ОСОБА_2 клопотав про перенесення розгляду справи для забезпечення собі адвоката, чим порушив права ОСОБА_2 на захист, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.59 Конституції України.

2. Саме правопорушення зафіксоване на мобільний телефон, боді-камерою інспектора подія правопорушення не зафіксована, а зафіксована процедура розгляду справи після зупинки автомобіля позивача.

3. Всупереч ст. 283 КУпАП постанова № 524626 на момент її винесення, що зафіксовано боді-камерою, у графі місце вчинення адміністративного правопорушення не містила номер будинку по проспекту Гагаріна, номер будинку 70 у постанові було внесено після закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є грубим порушенням.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що ним, під час патрулювання 06.01.2018 р. у м. Кривому Розі по пр. Гагаріна поблизу торгово-зупиночного комплексу «Рудана» був помічений ТЗ Шкода «Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, який проїхав на заборонений сигнал світлофора, порушивши п. 8.7.3 (е) ПДР. Після чого ним був зупинив вищевказаний ТЗ та було повідомлено водієві причину зупинки ТЗ. Вважає, що ним були дотримані вимоги ст. 278 КУпАП, після чого він перейшов до розгляду справи. Вказує, що за результатами розгляду справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови № 524626 від 06.01.2018 р., відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 та КУпАП, а отже постанова, прийнята за результатами розгляду справи не підлягає скасуванню.

Крім того, до заперечень надав DVD-диск з відеозаписом факту скоєння правопорушення позивачем.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків..

Судом встановлено, що згідно постанови серії АР № 524626 по справі про адміністративне правопорушення від 06.01.2018 року, 06.01.2018 року о о 10 год. 37 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем SHKODA OCTAVIA TOUR, номерний знак НОМЕР_1, м. Кривий Ріг по вул. Гагаріна, 70 здійсним рух на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушим п. 8.7.3.(е) ПДР України та був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 грн.

Позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, вказує на відсутність доказів вчинення порушення ПДР та незрозумілість зображення автомобіля на відео, тому оскаржив дану постанову до суду.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП настає, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пункт 8.7.3.ПДР України передбачає, що сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Положеннями п. 8.10. ПДР України встановлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що постанова серії АР № 524626 від 06.01.2018 року містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події мобільний пристрій HUAWEI P8 LITE.

Так, в судовому засіданні суду судом досліджено відеозапис здійснений реєстратором, встановленим в автомобілі патрульної поліції, на який відповідач посилається, як на доказ обставини порушення позивачем п. 8.7.3 (е) ПДР.

Згідно вказаного запису, судом встановлено, що патрульний автомобіль, перебував в протилежному напрямку відносно руху автомобіля позивача, також з даного запису не вбачається, що саме позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_2, проїхав регульований пішохідний перехід та на який сигнал світлофору.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до наказу МВС України від 01 березня 2010 року №33 затверджений перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Положеннями пп. 19.2 Інструкції № 111 встановлено, що забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні у разі якщо вони підлягають сертифікації відповідно до чинного законодавства та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну.

З наведеного вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і необхідними доказами, одним з яких є відеозапис.

Відеозапис може бути таким доказом виключно за умови правомірності його здійснення, тобто на технічному пристрої, який відповідає зазначеним вище вимогам законодавства, та законно використовувався суб'єктом владних повноважень.

Натомість, відповідачем, при фіксуванні висвітленого в постанові серії АР № 524626 правопорушення, було застосованого технічного пристрій - HUAWEI P8 LITE, який не входить до переліку технічних засобів, дозволених до використання для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а також встановлення певної відстані, швидкості руху та можливих похибок вимірювання у роботі з ним.

Сам позивач стверджує, що не здійснював проїзд на червоний сигнал світлофора, що також відобразив у письмових поясненнях, які містяться в позовній заяві.

Наданий відповідачем відеозапис тверджень позивача не спростовує.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Крім того, суд зазначає, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поліцейський, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, залежно від установлених обставин зазначає у рішенні про наявність або відсутність вини конкретної особи у його вчиненні та за результатами розгляду справи по суті приймає рішення у відповідності до вимог КУпАП.

В судовому засіданні переглянуто також відеозапис з боді-камери інспектора, яким подія правопорушення не зафіксована, а зафіксована процедура розгляду справи після зупинки автомобіля позивача.

При огляді вказаного запису судом встановлено, що на ньому позивач заперечує вчинення ним правопорушення та заявив клопотання про необхідність надання йому правової допомоги. Так як його мобільний телефон був розряджений і він не мав змоги забезпечити собі адвоката для правового захисту, ОСОБА_2 заявив клопотання про перенесення слухання адміністративної справи на інший день з повідомленням йому про дату, час та місце розгляду для можливості забезпечити собі достатній правовий захист. Відповідач ОСОБА_3 відмовив ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про перенесення слухання адміністративної справи для можливості знайти адвоката, чим порушив право ОСОБА_2 на захист.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію Конвенції» від 17.07.1997 року, Конвенція про захист прав людини та основних свобод та протокол до неї, є частиною національного законодавства України.

В сенсі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15.05.2008.

Вимогами ст. 6 ЄКПЛ та ст. 2- 4 Протоколу № 7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративне правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертизи та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом. Та основне те, що особа має право бути негайно і детально проінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника.

Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Даллос проти Угорщини»).

Правову позицію ЄСПЛ щодо забезпечення права на захист на всіх стадіях розгляду справи викладено, зокрема, в п.63 рішення ЄСПЛ від 9.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», де зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п.52 рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пп.9091 рішення ЄСПЛ від 12.06.2008 у справі «Яременко проти України»).

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за юридичною адресою Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_1 департаменту патрульної поліції: 50069, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11. Проте, відповідач ОСОБА_3, незважаючи на клопотання позивача ОСОБА_2С, перенести розгляд справи, розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Щодо визначення поняття «за місцем вчинення» відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що оскільки обовязок доказування в адміністративній справі покладається на відповідача, то суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у звязку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, передбачений нормами КУпАП та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що інспектором роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправними дії інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції ОСОБА_3, серія АР № 524626 від 06.01.2018 про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

За правилами статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 8, 9, 19, 77, 139, 241-247, 286 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, ПДР України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції ОСОБА_3, серія АР № 524626 від 06.01.2018 про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. А. Літвіненко