Справа № 802/254/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 лютого 2018 р. Справа № 802/254/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової Катерини Володимирівни,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Скляра О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Могилів-Подільського РВ УДМС України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) з адміністративним позовом до Могилів-Подільського РВ УДМС України у Вінницькій області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про виправлення описки у позовній заяві, просив:

- визнати протиправними дії Могилів-Подільського РВ УДМС України у Вінницькій області щодо відмови у видачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорта громадянина України;

- зобов'язати Могилів-Подільського РВ УДМС України у Вінницькій області видати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України взамін втраченого.

Ухвалою від 30.01.2018 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, за правилами встановленими ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за наслідком його звернення до відповідача щодо видачі паспорту громадянина України замість втраченого, отримав відмову, в якій, окрім іншого, суб'єкт владних повноважень повідомив про здійснення перевірки законності видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України.

На думку позивача, така відмова є протиправною, у зв'язку з чим звернулась з цим позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, що наведені в адміністративному позові та відповіді на відзив (вх. №6902 від 21.02.2018). Просила позов задовольнити. При цьому, просила вважати такими що не подані заяви (за вх. №7445 від 26.02.2018) про уточнення позовних вимог та про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача проти позову заперечував, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема вказав, що в ході розгляду заяви позивача про видачу йому паспорта громадянина України у зв'язку із втратою, було встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав дозвіл на імміграцію в Україну 15.12.2010 року за № 314783, як громадянин Російської Федерації з підстав пункту 3 частини 3 статті Закону України « Про імміграцію» особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Крім того, у п.2 заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну від 18.06.2010 року позивач, як громадянин Російської Федерації (про, що засвідчує наявність у нього паспорта громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 виданого 09.07.2005 року УВС м. Ноябрськ, Ямало-Ненецького АО) вказав, що у громадянстві України не перебуває.

Відтак, для отримання громадянства України громадянину Російської Федерації ОСОБА_3 слід було здійснити певний порядок дій, які передбачені Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який затверджений Указом Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" від 27 березня 2001 року № 215 та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302, якою затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

В свою чергу, представник відповідача наголосив, що відповідь від 15.09.2017, якою позивачу було відмовлено у задоволенні відповідної заяви з причин того, що ОСОБА_4 не є громадянином України, є проміжною, оскільки, як свідчить її зміст, Управлінням ДМС України у Вінницькій області буде проведено перевірку законність та підстави видачі Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області позивачу паспорта громадянина України у 2001 році.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача просив залишити без розгляду подане разом з відзивом на позовну заяву (від 09.02.2018 за вх. №4993) клопотання "Про залишення позовної заяви без розгляду".

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Так, у 2005 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 переїхав до Російської Федерації та отримав паспорт громадянина Російської Федерації.

У 2009 році на підставі Дозволу на імміграцію №314783 (а.с. 25) позивач повернувся проживати на територію України, одружився, та на час звернення до суду з даним позовом має двох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 24.04.2010, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 26.11.2010, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 09.01.2014, Відомостями (довідкою) №1523 "Про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, Договором оренди квартири №б/н від 10.10.2017, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21-23, 28-29).

13 вересня 2017 року позивач звернувся до Могилів-Подільського РВ УДМС України у Вінницькій області із заявою про видачу паспорта громадянина України замість втраченого.

За наслідком розгляду вказаної заяви відповідач, керуючись пп.1 п. 100 Розділу "Підстави для відмови в оформленні та видачі паспорта" Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №745 "Про затвердження зразка бланку, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", листом за вих. № 37/280 від 15 вересня 2017 року (а.с. 30) відмовив ОСОБА_3 у задоволенні його заяви, покликаючись на те, що позивач є громадянином Російської Федерації. Крім того, повідомив позивача, що Управлінням ДМС України у Вінницькій області буде перевірено законність та підстави видачі Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області паспорта громадянина України НОМЕР_6 від 10.12.2001 на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та за результатами перевірки законності видачі паспорта Громадянина України заявника буде повідомлено додатково.

Незгода позивача із викладеною в листі за вих. № 37/280 від 15 вересня 2017 року відмовою у видачі йому паспорта громадянина України, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній відмові у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України, суд виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503-ХІІ).

Відповідно до п. 1, 2 Положення №2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку визначено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

У разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт (пункт 5 Порядку).

Документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб'єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС (пункт 19 Порядку).

В свою чергу, пунктом 16 Порядку встановлено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв'язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта.

Згідно з п.100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв'язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

Таким чином, з аналізу наведених положень слідує, що законодавцем чітко передбачено підстави за яких ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, зокрема у випадку, якщо особа яка звертається із заявою про видачу паспорта не є громадянином України.

З огляду на наведені правові норми суд зауважує, що як свідчить зміст доданих до матеріалів справи доказів, ОСОБА_4, як станом на момент звернення до Могилів-Подільського РВ УДМС України у Вінницькій області із заявою про видачу паспорта громадянина України замість втраченого (13.09.2017), так і станом на час розгляду справи в суді, є громадянином Російської Федерації. Наведена обставина підтверджується доданими до матеріалів справи копіями наступних документів:

- паспортом громадянина Російської Федерації НОМЕР_7, виданого 07.05.2005 на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 70);

- копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 24.04.2010, укладеного між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином Росії, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України (а.с. 21);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 26.11.2010, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_8, батьком якої зазначено громадянина Росії ОСОБА_3 (а.с. 22);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 09.01.2014, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_9, батьком якого зазначено громадянин Росії ОСОБА_3 (а.с. 23).

Як вказувалось вище, підстави для відмови особі в оформленні та видачі паспорта громадянина України визначені п. 100 Порядку. Зокрема, відповідач має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта громадянина України у випадку якщо останній не є громадянином України.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин позивач був, та залишається громадянином Російської Федерації, отже відповідач, в даному випадку, відмовляючи ОСОБА_3 у видачі паспорта громадянина України, діяв у межах правового поля та правомірно застосував положення п. 100 Порядку.

В свою чергу, суд критично оцінює покликання представника позивача, як на підставу для визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України ту обставину, що ОСОБА_4 вже отримував паспорт громадянина України серії НОМЕР_8, виданий 10 грудня 2001 року, який в 2004 році Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області у позивача був вилучений, з огляду на наступне.

Так, предметом розгляду в дані адміністративній справі є надання оцінки правомірності діям Могилів-Подільського РВ УДМС України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_3 у видачі паспорта громадянина України замість втраченого.

Як вказує позивач у поданому до суду позові, він 13.09.2017 звернувся до відповідача із заявою про видачу паспорта громадянина України замість втраченого. Натомість, зі змісту доданих до матеріалів справи доказів, а також отриманих в судовому засіданні від представників сторін пояснень по суті спору вбачається, що паспорт громадянина України НОМЕР_6 від 10.12.2001, виданий на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був саме вилучений у позивача працівниками Могилів-Подільського МРВ УМВС України у Вінницькій області ще у 2004 році, а не втрачений, як то вказано у поданій до відповідача заяві від 13.09.2017.

При цьому, звертаючись до відділу громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України у Вінницькій області із Заявою від 08.06.2010 про надання дозволу на імміграцію в України, позивач власноруч вказав, що має громадянство (підданство) Росії та раніше у громадянстві України чи інших держав не перебував. Достовірність та обізнаність позивача щодо змісту заяви від 08.06.2010 підтверджується наявним на останній особистим підписом позивача.

Таким чином, зміст документів, які були у розпорядженні відповідача на час розгляду заяви ОСОБА_3 від 13.09.2017 про видачу йому паспорта громадянина України замість втраченого, безумовно підтверджували, що позивач у громадянстві України не перебував, натомість мав громадянство (підданство) Російської Федерації.

В свою чергу, відмовляючи позивачу у задоволенні його заяви про видачу паспорта громадянина України, відповідач у листі за вих. № 37/280 від 15 вересня 2017 року повідомив, що Управлінням ДМС України у Вінницькій області буде перевірено законність та підстави видачі та вилучення Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області паспорта громадянина України НОМЕР_6 від 10.12.2001 на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та додатково повідомлено про результати перевірки заявника.

В контексті наведеного слід зазначити, що у випадку підтвердження факту набуття ОСОБА_3 громадянства України на законних підставах, останній, відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про громадянство України", матиме змогу повторно звернутись до відповідних органів Державної міграційної служби України із заявою про поновлення у громадянстві України, із наданням комплекту документів, перелік яких визначений даним Законом та іншими нормативно-правовими актами, в тому числі із письмовою заявою про зобов'язання припинити іноземне громадянство.

Таким чином, за умови доведеності факту, що на час розгляду заяви ОСОБА_3 від 13.09.2017 про видачу йому паспорта громадянина України замість втраченого, останній був громадянином Російської Федерації, суд доходить до висновку, що Могилів-Подільський РВ УДМС України у Вінницькій області приймаючи рішення про відмову позивачу у видачі паспорта громадянина України, діяв у межах та у спосіб визначений чинним, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавством.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.03.2018.

ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2).

Могилів-Подільський РВ УДМС України у Вінницькій області (вул. Сагайдачного, 4, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000, ).

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна