Справа № 826/13732/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, за участю третіх осіб - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,
З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича (далі - відповідач), за участю третіх осіб - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2015 позов задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача, до переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для здійснення виплати суми вкладу в розмірі 200 000 грн., що знаходяться на поточному позивача, відкритому їй на підставі Договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку.
Зобов'язано відповідача визначити розрахункову суму відшкодування позивачу коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для здійснення виплати вкладу в розмірі - 200 000 грн., що знаходяться на поточному позивача, відкритому їй на підставі Договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку.
Зобов'язано відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В задоволенні двох інших позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 16.12.2015 зупинено апеляційне провадження. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.02.2017 вказана ухвала Київського апеляційного адміністративного суду скасована, справа направлена до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017 постанова Окружного адміністративного суду міста Києва залишена без змін.
18.09.2017 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, у якій вона просять ухвалити додаткове судове рішення щодо судових витрат, а саме стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судових витрат на загальну суму 1437,25 грн., в тому числі 219,25 грн., сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва та 1218,00 грн., сплаченого при поданні касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.
Нормою частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції від 15.12.2017) визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2017 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в судовому засіданні 19.12.2017. У зв'язку із неявкою учасників справи в судове засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, про що складено відповідну довідку. Суд ухвалив розглядати заяву про роз'яснення судового рішення у порядку письмового провадження.
Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд враховує наступне.
Суд встановив, що при зверненні до суду із адміністративним позовом, до нього додано квитанцію №4 від 09.06.2015 про сплату судового збору у розмірі 219,25 грн.
Позивачем заявлено п'ять позовних вимог, три з яких постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2015 були задоволені, а у задоволенні двох інших вимог відмовлено. При цьому судом не було розподілено судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на дату ухвалення постанови), якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Аналогічні норми визначені у частині 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017), а саме: при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату звернення позивача до суду із позовною заявою) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір: 0,06 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (частина перша статті 4).
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень.
Позивач звернулась до суду із позовними вимогами, чотири з яких є похідними вимогами (в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії) та окремою вимогою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, судовий збір при зверненні позивача до суду за дві позовні вимоги немайнового характеру становив 146,16 грн., в тому числі 73,08 грн. за чотири похідні вимоги та 73,08 грн. за вимогу про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
1218 * 0,06 * 2 = 146,16 грн.
Таким чином, сума надмірно сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 73,08 грн. (219,25 - 146,16 = 73,08) може бути повернута за відповідним клопотанням позивача, згідно положень статті 7 Закону України «Про судовий збір».
В свою чергу, сума судового збору у розмірі 146,16 грн. розподіляється між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Так, у задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду було відмовлено, тобто сума судового збору у розмірі 73,08 грн. відшкодуванню позивачу не підлягає. Три з чотирьох похідних вимог були задоволені, а тому на користь позивача присуджується судовий збір у розмірі 54,81 грн. (73,08 *0,75% = 54,81 грн.).
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017) при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Пунктом 17 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Отже, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Камбіо» Додусенко Володимир Іванович (відповідач у справі) є посадовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому судовий збір в сумі 54,81 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача.
Стосовно вимоги позивача про прийняття додаткового рішення в частині судового збору за подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України, суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки вона має бути заявлена до суду, що ухвалив судове рішення, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -
1. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов