Справа № 803/1264/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/11228/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року (судді - Сорока Ю.Ю., Ковальчук В.Д., Ксензюк А.Я., час ухвалення - 13:48 год., місце ухвалення - м. Луцьк, дата складання повного тексту - 17 жовтня 2017 року),

в адміністративній справі № 803/1264/17,

за позовом ОСОБА_2

до відповідачів: Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Волинської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4,

про визнання протиправними та скасування наказів,

встановив:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Волинської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати наказ відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області № 66 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво житлового будинку з творчою майстернею з знесенням житлового будинку та реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1» за № ВЛ 13 від 20.05.2016 року;

2) визнати протиправним та скасувати наказ відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області № 67 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта «Нове будівництво житлового будинку з творчою майстернею з знесенням житлового будинку та реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1» за № ВЛ 67 від 09.06.2016 року.

На обґрунтування позовних вимог покликався позивач на те, що оскаржені накази № 66 від 29.09.2016 року та № 67 від 29.09.2016 року є протиправними і необґрунтованими, прийняті з порушенням норм чинного законодавства, порушують законні права та інтереси позивача. Вказував позивач, що у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта було зазначено достовірні відомості. На підставі декларації про готовність до експлуатації об'єкта за позивачем 14.06.2016 року було зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 334,9 кв.м і житловою площею 165,8 м.кв.. Відділом ДАБК Луцької міської ради було допущено численні порушення порядку проведення перевірки та зроблено безпідставні висновки про недостовірність даних у зареєстрованих деклараціях.

Відповідачі Відділ ДАБК Луцької міської ради Волинської області та ДАБІ України позову не визнав, у суді першої інстанції подали заперечення, просили в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 року залучено до участі в справі ОСОБА_4 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області № 66 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво житлового будинку з творчою майстернею з знесенням житлового будинку та реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1» за № ВЛ 13. Визнано протиправним та скасовано наказ відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області № 67 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта «Нове будівництво житлового будинку з творчою майстернею з знесенням житлового будинку та реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1» за № ВЛ 67. Стягнено на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області 1280 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

З цією постановою суду першої інстанції від 12.10.2017 року не погодився ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду незаконна і необгрунтована, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, без врахування всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без залучення до участі в справі ОСОБА_1 та вирішив питання щодо його прав та інтересів. Вказує апелянт, що він являється власником із 2001 року дерев'яного житлового будинку загальною площею 37,6 м.кв. з надвірними будівлями і спорудами та із 2002 року земельної ділянки площею 0,0368 га., які розташовані по АДРЕСА_1. У 2004-2006 роках він розпочав реконструкцію вказаного дерев'яного будинку і станом на грудень 2015 року ним уже було збудовано трьохповерхове приміщення загальною площею 334,9 м.кв.. На підставі договорів купівлі-продажу №932 і №933 від 25.12.2015 року вказані дерев'яний житловий будинок загальною площею 37,6 м.кв. та земельна ділянка площею 0,0368 га. були неправомірно відчужені позивачу ОСОБА_2. Після одержання правовстановлюючих документів ОСОБА_2 вчинив неправомірні дії щодо документального оформлення змін нерухомого майна і на підставі декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта провів реєстрацію права власності на трьохповерхову будівлю загальною площею 334,9 м.кв. з присвоєнням їй нового реєстраційного номера. В подальшому ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу № 177 і № 180 від 11.07.2016 року відчужив усе майно на користь ОСОБА_4. Зазначає також апелянт, що оскаржені позивачем до суду накази № 66 і № 67 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларацій були винесені на підставі заяви ОСОБА_1, являються правомірними та обґрунтованими. При вирішенні справи суд першої інстанції також не врахував того, що представник позивача не мав належних повноважень на ведення справи, а адміністративний позов подано з порушенням строку звернення до суду. Судом не було враховано фактичних обставин справи.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 12.10.2017 р. та залишити позовну заяву без розгляду. Також апелянт просить дослідити надані ним письмові докази та стягнути з позивача в його користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 і третя особа ОСОБА_4 апеляційної скарги не визнали, у наданих суду апеляційної інстанції поясненнях просять оскаржену постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач відділ ДАБК Луцької міської ради Волинської області погодився із апеляційною скаргою, у поданій суду апеляційної інстанції заяві просить апеляційну скаргу задоволити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.05.2016 року відповідачем відділом ДАБК Луцької міської ради Волинської області було зареєстровано за №ВЛ13 подану позивачем ОСОБА_2 Декларацію про початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва «Нове будівництво житлового будинку з творчою майстернею з знесенням житлового будинку та реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1» (а.с. 52 Т.1).

09.06.2016 року відповідачем відділом ДАБК Луцької міської ради Волинської області було зареєстровано за №ВЛ67 подану позивачем ОСОБА_2 Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Нове будівництво житлового будинку з творчою майстернею з знесенням житлового будинку та реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1» (а.с. 55 Т.1).

07.09.2016 року до відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області з письмовою заявою звернувся адвокат Матвіїв В.М., в інтересах довірителя ОСОБА_1, в якій повідомив, що у вказаних вище деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації ОСОБА_2 навів недостовірні дані. Просив заявник скасувати зазначені декларації та вжити заходів для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності (а.с. 104 Т.1).

На підставі вказаної заяви адвоката Матвіїва В.М. та доданих до неї документів відділом ДАБК Луцької міської ради Волинської області винесено Наказ № 66 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт за № ВЛ 13 від 20.05.2016 року та Наказ № 67 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта за № ВЛ 67 від 09.06.2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржені позивачем накази відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області № 66 від 29.09.2016 року та № 67 від 29.09.2016 року являються протиправними і підлягають скасуванню, оскільки винесені без врахування фактичних обставин справи, з порушенням вимог Закону України «Про реголювання містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №533 від 23.05.2011 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 р. (тут і надалі в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Згідно ч.1 ст.41 цього Закону, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частинами 1 і 2 ст.36 цього Закону передбачено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.39 вказаного Закону).

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації (ч.8 ст.36 вказаного Закону).

Матеріалами справи підтверджується, що у Декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва «Нове будівництво житлового будинку з творчою майстернею з знесенням житлового будинку та реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1» зареєстрованої 20.05.2016 року за №ВЛ13 замовником ОСОБА_2 було зазначено, що технічний нагляд здійснює ОСОБА_8, проектна документація розроблена ПП «ТМС», генеральний підрядник ПП «Консоль» та авторський нагляд здійснює ОСОБА_6.

У Декларації про готовність вказаного об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована 09.06.2016 року за №ВЛ67 замовником ОСОБА_2 було зазначено, що інженер з технічного нагляду - ОСОБА_8, генеральний підрядник ПП «Консоль», відповідальний за виконання робіт - виконроб ОСОБА_9, генеральний проектувальник ПП «ТМС», особа, що здійснює авторський нагляд ОСОБА_6, дозвільні документи - декларація про початок будівельних робіт від 20.05.2016 року.

Судом першої інстанції вірно вказовано наведені вище норми законодавства та зроблено обґрунтований висновок про те, що обставини викладені в заяві адвоката Матвіїва В.М. від 07.09.2016 року та додані до такої заяви документи, надавали правові підстави відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області вживати відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю визначених, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким заходом являється проведення позапланової перевірки, в тому числі і об'єкта будівництва.

При цьому, слід зазначити, що згідно ч.7 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч.2 ст.39-1 вказаного Закону, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №533 від 23.05.2011 року визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до підпунктів 16, 17, 18 вказаного вище Порядку №533 від 23.05.2011 р., за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Згідно пункту 9 Порядку №533 від 23.05.2011 р., державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що відповідачем відділом ДАБК Луцької міської ради Волинської області не проводилась у визначеному законодавством порядку перевірка за заявою адвоката Матвіїва В.М. від 07.09.2016 року та Акт перевірки не складався, хоча вживались заходи щодо проведення перевірки та витребування документів від особи, яка подавала декларацію про початок виконання будівельних робіт та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації (а.с. 15 Т.1).

Крім цього, з наявної в матеріалах справи службової записки від 29.09.2016 р. вбачається, що заступник начальника відділу ДАБК Луцької міської ради повідомляв начальника відділу ДАБК у м.Луцьку про те, що станом на 16 годину 29.09.2016 р. позапланова перевірка достовірності даних наведених у деклараціях про початок будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації на об'єкті будівництва «Нове будівництво житлового будинку з творчою майстернею з знесенням житлового будинку та реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1» не проведена, в зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 вимоги про надання документації необхідної для проведення вказаної перевірки (а.с. 65 Т.1).

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що відсутність Акту за результатами державного архітектурно-будівельного контролю, як підстави винесення наказів відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області №66 від 29.09.2016 р. про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт та №67 від 29.09.2016 про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта, свідчить про порушення відповідачем - відділом ДАБК Луцької міської ради пп.5 та пп.7 п.2, п.9, пунктів 16, 17, 18 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №533 від 23.05.2011 року.

Також матеріалами справи підтверджується, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.07.2016 р., договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.07.2016 р., укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, власником будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 з 11.07.2016 р. є ОСОБА_4 (а.с. 76-80 Т.1).

Отже, на момент здійснення відділом ДАБК Луцької міської ради Волинської області заходів державного архітектурно-будівельного контролю та винесення спірних наказів від 29.09.2016 року власником об'єкта контролю була ОСОБА_4, яку не було повідомлено про проведення відповідних заходів реагування та не було залучено до процесу прийняття рішення за результатами проведених заходів.

Згідно п.9 вказаного вище Порядку №533 від 23.05.2011 р., державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідачем відділом ДАБК Луцької міської ради не надано суду доказів про повідомлення ОСОБА_4 про здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єкта контролю - будинку по АДРЕСА_1.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність та наявність підстав для скасування оскаржених позивачем наказів відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області № 66 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та № 67 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта «Нове будівництво житлового будинку з творчою майстернею з знесенням житлового будинку та реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1».

Відносно доводів апелянта ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не залучив його до розгляду справи третьою особою, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.11 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року, тобто в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст.47 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року), особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Статтею 53 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року) передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу у будь-який час до закінчення судового розгляду, пред'явивши адміністративний позов до сторін. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі. Якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, мають права та обов'язки, визначені у статті 49 цього Кодексу (ч.2 ст.54 КАС України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами адміністративної справи підтверджуються доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що розглядуваний адміністративний спір може вплинути на його права та інтереси, оскільки він являється ініціатором, через свого представника адвоката Матвіїв В.М., питання щодо скасування реєстрації вказаних вище Декларації про початок виконання будівельних робіт за №ВЛ13 від 20.05.2016 року та Декларації про готовність до експлуатації об'єкта за №ВЛ67 від 09.06.2016 року, а також апелянт являється особою, яка бере участь у цивільному спорі щодо прав власності (володіння, користування і розпорядження) на об'єкти нерухомого майна - будівлі і земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Однак, колегія суддів враховує, що незалучення судом першої інстанції до розгляду справи ОСОБА_1 не призвело до неправильного вирішення справи, і відповідно до вимог ст.317 КАС України (в редакції чинній на даний час) не може бути підставою для скасування судового рішення.

Дотримання прав ОСОБА_1 як учасника справи у розглядуваній адміністративній справі було забезпечено на стадії апеляційного провадження.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що наявність судових справ та винесених судових рішень у цивільних спорах щодо прав власності, зокрема щодо правомірності володіння, користування і розпорядження, об'єктами нерухомого майна - будівлями і земельною ділянкою по АДРЕСА_1, не являються підставами для висновків щодо можливості відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області як суб'єкту владних повноважень вчиняти дії та приймати рішення без дотримання вимог чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносно доводів апелянта про те, що при вирішенні справи суд першої інстанції не дослідив повноважень представника позивача на ведення справи, то суд апеляційної інстанції враховує, що матеріалами справи належним чином підтверджуються повноваження усіх представників сторін, які брали участь у розгляді справи в суді першої інстанції.

Відносно доводів апелянта про те, що адміністративний позов було подано до суду з порушенням встановлених законом строків звернення до суду, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст.2 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року, тобто в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року) гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.99 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими і такими, що підтверджуються доказами по справі доводи позивача ОСОБА_2 про те, що про порушення своїх прав та інтересів, зокрема про зміст оскаржених Наказів відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області № 66 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та № 67 від 29.09.2016 року про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта, він дізнався із рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2017 року прийнятого по цивільній справі № 161/9138/16-ц, повний текст якого було складено 03.04.2017 року (а.с. 9 Т.1).

Оскільки даний адміністративний позов було подано позивачем ОСОБА_2 до адміністративного суду 29.09.2017 року, що підтверджується штампом суду першої інстанції (а.с. 3 Т.1), тому, відсутні підстави для висновків про пропуск позивачем 6-ти місячного строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи немає доказів того, що строк звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом слід обраховувати із більш ранньої дати, як і немає доказів того, що позивач ОСОБА_2 отримав копії оскаржених наказів відділу ДАБК Луцької міської ради Волинської області № 66 від 29.09.2016 року та № 67 від 29.09.2016 року одразу після їх винесення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 803/1264/17 за позовом ОСОБА_2 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Волинської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, про визнання протиправними та скасування наказів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Повний текст постанови складено 26.02.2018 року