Справа № 703/2137/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №703/2137/17 Головуючий у І інстанції - Прилуцький В.О.
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Мєзєнцева Є.І., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.12.2017 (м. Сміла, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконуючого обов'язки начальника Черкаської митниці Державної фіскальної служби Пікуль Євгена Валентиновича про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Виконуючого обов'язки начальника Черкаської митниці Державної фіскальної служби Пікуль Євгена Валентиновича про поновлення позивачу строку на оскарження постанови в.о. начальника Черкаської митниці ДФС Пікуль Є.В. за №34/90200/17 від 18.05.2017 про порушення ним митних правил, передбачених ст.485 МК України, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 76697,70 грн, а також просив визнати протиправною та скасувати зазначену постанову.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.12.2017 адміністративний позов ОСОБА_2 до Виконуючого обов'язки начальника Черкаської митниці Державної фіскальної служби Пікуль Євгена Валентиновича про скасування постанови про порушення митних правил задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову виконуючого обов'язки начальника Черкаської митниці Державної фіскальної служби Пікуль Є.В. у справі про порушення митних правил №34/90200/17 від 18.05.2017 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв на підставі вимог чинного законодавства України, а висновки викладені в оскаржуваному рішенні підтверджені документами наявними в матеріалах справи.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Позивач в обґрунтування протиправності оскаржуваної ним постанови вказував на те, що прийнята вона всупереч положенням Митного кодексу України, Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішення питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України № 650.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, прийнята в межах повноважень та компетенції в.о. начальника Черкаської митниці ДФС.

Представниками сторін додаткових пояснень чи доказів до суду апеляційної інстанції подано не було.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.05.2017 в.о. начальника Черкаської митниці ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил за №34/90200/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 76697,70 грн.

Підставою до винесення відповідачем вказаної вище постанови стало те, що внаслідок дій громадянина України ОСОБА_2, логіста ДП «Оризон-Навігація», в період з 08.04.2015 по 10.02.2016 в ході здійснення декларування товарів за електронними митними деклараціями: №902040000/2015/400690 від 08.04.2015 (товар №15); №902040000/2015/400900 від 07.05.2015 (товар №7); №902040000/2015/400951 від 15.05.2015 (товар №3); №902040000/2015/401290 від 08.07.2015 (товар №13); №902040000/2015/401296 від 09.07.2015 (товар №1); №902040000/2015/401470 від 04.08.2015 (товар №7); №902040000/2015/401601 від 28.08.2015 (товар №11); №902040000/2015/401701 від 16.09.2015; (товар №4); №902040000/2015/401884 від 20.10.2015 (товар №5); №902040000/2015/402057 від 17.11.2015 (товар №2); №902040000/2015/402225 від 18.12.2015 (товар №4); №902040000/2016/400037 від 20.01.2016 (товар №2); №902040000/2016/400166 від 10.02.2016 (товар №2) в порушення положень статей 266,270,271,272 МК України, вимог Закону України «Про Митний тариф України», п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, Черкаській митниці не було заявлено достовірні відомості щодо коду товару «з'єднувачі для друкованих схем» згідно УКТ ЗЕД, що призвело до заниження та несплати ДП «Оризон-Навігація» до Державного бюджету України ввізного мита та податку на додану вартість на загальну суму 25565,90 грн (ввізне мито 21304,92 грн, податок на додану вартість 4260,98 грн).

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав до ДФС України скаргу, в якій просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил за №34/90200/17 від 18.05.2017, як незаконну. Постановою головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління митних розслідувань Департаменту організації протидії митним правопорушенням ДФС України ОСОБА_5 від 16.06.2017 постанова Черкаської митниці ДФС від 18.05.2017 у справі про порушення митних правил №34/90200/17 залишена без змін.

Зі змісту поштового конверта про направлення позивачу копії постанови ДФС України від 16.06.2017, та довідки Центру поштового зв'язку №6 Черкаської дирекції ПАТ «Укрпошта» за №54 від 08.08.2017 вбачається, що копія постанови ДФС України позивачем отримана 26.06.2017.

Вважаючи вищевказану постанову протиправною позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно ч.1 ст. 458, ст. 485 МК України визначено, що є порушенням митних правил та відповідальність за вчинення таких порушень.

Таким чином, склад митного правопорушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. В даному випадку конкретна мета, як обов'язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем у поданих митних деклараціях до митного поста «Сміла» Черкаської митниці ДФС, у період часу із 08.04.2015 по 10.02.2016 включно, не було зазначено жодних неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД, а також не було надано документів, які б містили невірні відомості, отже згідно положень ч.5 ст.69, ст.485 МК України дії позивача не містять складу адміністративного правопорушення. Також, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, що дії позивача були направлені на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Крім того, відсутність у діях позивача прямого умислу на зменшення розміру митних платежів також підтверджується і тим, що роботодавцем позивача ДП «Оризон-Навігація», у березні-квітні 2016 року до митного поста «Сміла» Черкаської митниці ДФС було направлено листи, якими декларантом змінювався код УКТЗЕД по митним деклараціям, поданих позивачем, а саме: з коду на код . В зв'язку із цим, ДП «Оризон-Навігація» здійснила доплату відповідних митних платежів, а також і штрафних санкцій.

Черкаською митницею ДФС прийнято рішення про визначення коду товару від 10.03.2016 за №КТ-95-2016, яким було змінено код згідно з УКТЗЕД, ввезеного ДП «Оризон-Навігація» на митну територію України за зовнішньоекономічним договором від 14.04.2014 та задекларованого за МД від 29.02.2016 №902040000/2016/400415 товару №3 «З'єднувачі для друкованих схем», на код згідно з УКТЗЕД.

З аналізу ст.485 МК України відповідальність може настати у випадку заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, а не лише по факту невірного визначення цього коду. Сама лише помилка у визначенні коду за УКТЗЕД без зазначення неправдивих відомостей, необхідних для визначення цього коду, не може бути безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Митні декларації, що були подані позивачем, прийняті від декларанта та перевірені митним органом, товар пропущений на митну територію України для вільного обігу, при цьому, приймаючи вказані митні декларації, митний орган повинен був перевірити правильність заявленого коду товару і в разі виявлення неправильності цього коду відповідно до ч. 3 ст. 69 МК України вимагати надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявленого коду товару, поданого до митного оформлення, а також зразки товару та/або техніко-технологічну документацію на нього, або ж згідно з ч.4 ст.69 МК України самостійно класифікувати товар.

Відповідач не заперечував, що на момент декларування позивачем в інтересах ДП «Оризон-Навігація» товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в поданих митному органу товаросупроводжувальних документах. На момент декларування товару, що переміщувався через митний кордон України, законність наданих позивачем документів, які стали підставою для митного оформлення, не викликала у митниці жодних сумнівів, фактично встановлена автентичність наявного та заявленого товару.

Позивач не вчинив жодних умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого статті 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідачем у своїй апеляційній скарзі вказано на те, що позивачем не було зазначено достовірні відомості щодо коду товару «для друкованих схем» згідно УКТЗЕД, що призвело до заниження та несплати ввізного мита, натомість відповідачем не доведено, що заявлення в митній декларації відомостей щодо коду товару, було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, також, відсутні докази, що дії позивача були направлені на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу. Водночас, про допущену позивачем помилку при визначенні коду класифікації товару, тобто відсутність умислу на вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, свідчать подальші дії позивача. Інших доводів, що підтверджують наявність умислу в діях позивача, митним органом не на наведено.

22.02.2018 до Київського апеляційного адміністративного суду позивачем було подано заяву, в якій він посилається на пропущення відповідачем строку апеляційного оскарження, натомість колегія суддів зазначає, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 клопотання Черкаської митниці Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, визнано поважними причини пропуску Черкаською митницею Державної фіскальної служби строку на апеляційне оскарження, поновлено Черкаській митниці Державної фіскальної служби строк на апеляційне оскарження.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач в оскаржуваній постанові не навів доказів протиправності дій позивача, доказів вини позивача у формі умислу, того що дії позивача були спрямовані саме на заявлення в поданих митних деклараціях неправдивих відомостей для досягнення мети неправомірного зменшення митних платежів, які підпадають під ознаки порушень, передбачених ст.485 МК України, тому вимоги позивача, в частині визнання протиправною та скасування постанови від 18.05.2017 в справі про порушення митних правил №34/90200/17 підлягають до задоволення.

Крім того, є вірним висновком суду першої інстанції, що позовна вимога позивача про поновлення строку на оскарження постанови відповідача задоволенню не підлягає, оскільки позивач оскаржив постанову відповідача в межах встановленого строку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.12.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 26.02.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Безименна Н.В.