Справа № 264/5604/17
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/5604/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В. , за участю секретаря Конівченко Ю.А., розглянувши у письмовому провадженні в м.Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що він будучі посадовою особою та працюючи в ПАТ «Українська залізниця», регіональна філія «Донецька залізниця», структурний підрозділ Волноваська дистанція колії на посаді майстра шляхового, порушив норми ЦП 0174-2007 та ДСТУ 3587, чим порушив ст.12 ЗУ «Про дорожній рух» та п. 3.1.5 ПДР України, за яке передбачена вказана відповідальність. Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а дії відповідача протиправними. Так, 22 вересня 2017 року, ним як майстром шляхового 14-го околодку на адресу структурного підрозділу «Волноваська дистанція колії» була надана заявка на асфальтування двох переїздів (1269+991м, колія № 22), проте у звязку з відсутністю фінансування асфальтування не виконано. Вважає, що з його боку порушення відсутні, оскільки ремонтні роботи він виконує за наявності матеріалів, інструментів та устаткування для проведення таких робіт, які на момент складання протоку були відсутні. Крім того, зазначив, що будь-які роботи з ремонту та утримання автомобільної дороги та залізничного переїзду , щоб вони були у справному стані, повинен виконували лише власник залізничного переїзду. Та у винесеній постанові було невірно зазначено адресу даного залізничного переїзду № 22, де замість пл..Морвокзал, 10, було зазначено пр. Луніна, та не враховані його особисті дані та матеріальне становище. Просив визнати дії відповідача протиправними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 22.09.2017 року скасувати.

Позивач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надав суду заперечення в яких просив розглядати справу за його суд сутності. Позовні вимоги не визнав та зазначив, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки 22.09.2017 року, останній порушив правила утримання залізничних переїздів, які на нього покладені Посадовою інструкцією. З боку інспектора поліції були дотримані всі вимоги діючого законодавства, а саме, він довів порушнику суть правопорушення, розяснив останньому його права, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, виніс на місці вчинення правопорушень відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 140 КпАП України, застосувавши до порушника штраф в сумі 1020 грн. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 853894 від 22.09.2017 року, складеної інспектором УПП в м.Маріуполі ОСОБА_2, встановлено, що 22.09.2017 року о 12-00 годині в Приморському районі м.Маріуполі на 22 колії на вїзд в Маріупольський порт, ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою за утримання частки залізничного переїзду, чим порушив правила та норми при утриманні залізничного переїзду, а саме у А 0174 та 315 частки переїзду залізничний, чим порушив ст.12 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.140 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 1020 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 15.09.2017 року подав заявку на асфальтування переїздів по ПД-17 ст. Маріуполь-Порт по структурному підрозділу «Волноваська дистанція колії» на 1269+991м. та колію №22, проте з відповіді начальника цього структурного підрозділу, вбачається що вказана заявка оброблена, але у звязку з відсутністю фінансування асфальтування до теперішнього часу не виконано.

Зважаючи на це, судом встановлено, що з боку ОСОБА_1 були вжиті міри для усунення вказаних в протоколі недоліків.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачає порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягне за собою накладення штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незабезпечення відповідачем виконання вимог ст. 254 та 268 КУпАП призвело до того, що він не зміг при розгляді справи про адміністративне правопорушення повною мірою виконати вимоги і ст. 280 КУпАП щодо зясування обставин, які є обовязковими для прийняття рішення.

Ці порушення з боку відповідача, на думку суду є безперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач заперечує проти вказаних у постанові обставинах скоєння правопорушення. Пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення відсутні; відсутні також і показання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідачем жодних тверджень позивача належними засобами доказування не спростовано. Також суд позбавлений можливості дослідити будь-які фактичні докази у справі, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки відповідачем вони не надані.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, винесена з порушенням вимог ст. 280 КУпАП та є протиправною, отже підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.І КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 121, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 293-295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 853894 від 22.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.140 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко