Справа № П/811/1869/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2018 рокусправа № П/811/1869/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року (суддя 1-ї інстанції Пасічник Ю.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 09 серпня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 09 серпня 2017 року про накладення на позивача штрафу в сумі 1700грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою відповідача від 06.09.2016р. відкрито виконавче провадження №52129383 з виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 03.06.2014р., яким встановлено участь батька, ОСОБА_2 у вихованні дочки ОСОБА_3, кожної п'ятниці з 18 години 00 хв. до 19 години 30 хв. та кожної суботи з 10 години до 13 години, щомісяця за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, в присутності матері - ОСОБА_1.

Позивач вказала, що рішення суду виконується нею добровільно, перешкод у його виконанні не вчиняється. Проте третя особа (ОСОБА_2.) у визначений рішенням суду спосіб у вихованні дочки та визначені судом періоди для побачень не з'являється за місцем проживання позивача для передачі дитини від одного з батьків до іншого, про що повідомлявся в телефонному режимі державний виконавець Пісчанський П.Є.

09.08.2017р. винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 1700грн. за невиконання рішення суду, а саме ненадання дитини для побачення 14, 15, 29 липня 2017р. та 05 серпня 2017р.

Позивач вважає вищевказану постанову протиправною, оскільки рішенням суду не покладено на неї жодних зобов'язань особисто вчиняти дії або утримуватися від їх вчинення щодо доставляння дитини до місяця проживання батька. Так, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які письмові документи, які б свідчили про навмисне вчинення позивачем будь-яких перешкод для виконання рішення, а тому постанова підлягає скасуванню.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неповне з'ясування судом обставин

справи, неправильність застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивачем рішення суду виконується добровільно та сумлінно, перешкод в його виконанні не вчиняється. Однак, стягував, ОСОБА_2, в визначений рішенням суду спосіб у вихованні дочки та визначені судом періоди для побачення, не з'являється за місцем проживання позивача та своєї доньки для передання дитини від одного з батьків до іншого.

Зважаючи на викладене, позивач вважає що у державного виконавця відсутні законні підстави для винесення постанови від 09 серпня 2017 року про накладення на позивача штрафу на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

У відзивах на апеляційну скаргу відповідач та третя особа ОСОБА_2, вказують на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду від 24.03.2014р., частково зміненим рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03.06.2014р., визначено спосіб участі ОСОБА_2 (третя особа по справі) у вихованні дочки, а саме - «Визначити ОСОБА_2 спосіб його участі у вихованні дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: систематичні побачення ОСОБА_4 з дочкою, ОСОБА_3, кожної п'ятниці з 18 години 00 хв. до 19 години 30 хв. та кожної суботи з 10 години до 13 години, щомісяця, за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, в присутності матері - ОСОБА_1». (а.с. 52-57)

В подальшому назву адреси місця проживання ОСОБА_2 у зв'язку з перейменуванням змінено з вул. Жовтневої Революції на вул. Вокзальна.

На підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року видано виконавчий лист №404/8677/13-ц від 29.10.2015р. та відкрито виконавче провадження №52129383.

Відповідно до матеріалів справи, повідомленнями від 17.07.2017, 25.07.2017, 31.07.2017, 07.08.2017, 07.08.2017, стягувач, ОСОБА_2 неодноразово повідомляв відповідача про невиконання позивачем рішення суду та ненадання можливості побачення з дитиною у місці та у спосіб визначений судом. (а.с. 14-18)

Вказані обставини неодноразово фіксувались відповідачем шляхом складання актів державного виконавця (а.с. 49, 59, 60, 65-72)

Зважаючи на невиконання боржником, ОСОБА_1, рішення суду, державним виконавцем 09.08.2017р. винесено постанову про накладення штрафу, яку особисто було отримано боржником. (а.с. 11)

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. ( частина 2 статті 257 КАС України)

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, обов'язковості виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). (ст. 26 Закону №1404-VIII)

Відповідно до положень статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 75 Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду та постанови про відкриття провадження без поважних причин у визначений строк.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В частині третій вказаної статті наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.

Судом встановлено та підтверджено намет ріалами справи, що ОСОБА_1 вимоги виконавчого документа у встановлений законом строк виконані не були, у зв'язку з чим на позивача (боржника) накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. за невиконання рішення суду постановою від 09.08.2017 року.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що із змісту рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.06.2014. жодних зобов'язань особисто вчиняти певні дії або утриматися від їх вчинення, щодо необхідності доставляння дитини до місця проживання батька за його місцем проживання з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до змісту акту державного виконавця від 20.09.2016 ОСОБА_1 зобов'язано не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 у встановлені рішенням суду дні та години, за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, в присутності матері - ОСОБА_1».

Позивач ознайомлений з вищевказаним актом, що підтверджується її особистим підписом. (а.с. 11)

Посилання позивача на незрозумілість судового рішення від 03.06.2014 щодо способу його виконання, суд апеляційної інстанції також вважає необґрунтованими, оскільки у нерозуміння порядку виконання рішення суду чинним законодавством передбачена можливості звернутися до суду за роз'ясненням щодо порядку та способу його виконання.

Таким чином, накладаючи штраф постановою від 09.08.2017 року на ОСОБА_1, державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 287, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 27.02.2018 та відповідно до частини 3 статті 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко