Справа № 758/10261/16-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2018 року

Київ

справа №758/10261/16-а

адміністративне провадження №К/9901/21393/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів Бевзенка В.М., Шарапи В.М.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року (головуючий суддя - Трегубенко Л.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного від 14 лютого 2017 року (головуючий суддя - Коротких А.Ю., судді: Ганечко О.М., Літвіна Н.М.)

у справі № 758/10261/16-а

за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дякона Назарія Миколайовича про визнання дій незаконними та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року, яку було залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного від 14 лютого 2017 року, позов залишено без розгляду у зв'язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, а справу направити для продовження розгляду. В обґрунтування вимог касаційної скарги вказує, що суди попередніх інстанцій не дали належної правової оцінки обставинам справи та доводам скаржника стосовно того, що причини пропуску строку є поважними та обґрунтованими, оскільки позивач була хвора, всі зусилля спрямовувала на відновлення здоров'я та через незадовільний стан здоров'я не мала змоги оскаржити дії державного виконавця в судовому порядку, зокрема звернутися за консультацією та юридичною допомогою до юриста.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України В.В. від 10 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

15 грудня 2017 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), внесені Законом України № 2147-VIII від 3.10.2017.

За приписами пункту 4 частини 1 Розділу "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цим Законом.

13 лютого 2018 року вказану адміністративну справу було передано на розгляд Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду.

Відповідачем заперечення на касаційну скаргу не надані, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши рішення суду в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно з ст.99 КАС України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 181 КАС України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали справи, 16 серпня 2016 року позивач звернулась до Подільського районного суду міста Києва з адміністративним позовом в якому просила визнати дії управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо повернення виконавчого листа № 2-А-2910/11 від 11 жовтня 2013 року та винесення постанови від 26 червня 2014 року про його повернення незаконними, та скасувати постанову від 26 червня 2014 року, копію якої позивач отримала 29 липня 2014 року.

З вищенаведеного вбачається, що позивач подала адміністративний позов після закінчення встановленого для оскарження строку.

Поважність причини пропуску строку обґрунтувала тим, що була хвора та, як доказ, надала фотокопії медичної карти амбулаторного хворого, відповідно до яких позивач 04 серпня 2014 року, 05 серпня 2014 року та 10 серпня 2014 року зверталась до лікаря з приводу незадовільного стану здоров'я.

Проте, відомості про перебування скаржника на стаціонарному лікуванні або інших докази, які б давали підстави для визнання причин пропуску строку (більше двох років) звернення до адміністративного суду поважними в матеріалах справи відсутні.

Вказаний факт в касаційній скарзі скаржником не спростовано.

Таким чином, скаржником не наведено поважних причин пропуску процесуального строку та обставин, що об'єктивно перешкоджали б йому вчасно звернутись до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи, що допущення судами порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання, колегією суддів не виявлено, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухали суду попередніх інстанцій без змін.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України (в редакції чинній з 15.12.2017 року) суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України (в редакції чинній з 15.12.2017 року) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного від 14 лютого 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа