Справа № 408/5213/17-а
Суддя: Карягіна В. А.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/408/242/17
№ 408/5213/17-а
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі :

головуючого - судді Карягіної В.А..

при секретарі- Савенко Т.А.

розглянувши в судовому засіданні в залі судового засідання в смт. Біловодськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області , третя особа УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області про визнання протиправними та дискримінаційними дій відповідача, зобовязання поновити виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та дискримінаційними з зобовязанням поновити виплату пенсії. В обгрунтування зазначила, що вона є пенсіонером за віком, перебуває на обліку з травня 2017 року, де так і не почали виплачувати пенсію. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом. В подальшому подала уточнюючу позовну заяву, в якій вказує, що вона перебуває на обліку з лютого 2017 року та просить скасувати рішення УСЗН Станично-Луганської РДА про відмову у виплаті їй соціальної виплати у вигляді пенсії.

В судовому засіданні позивачка присутньою не була, зверталася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності на підставі наданих нею письмових доказах.

Представник відповідача-начальник управління Пенсійного Фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області звернувся на адресу суду з клопотанням розглянути справи за відсутності їх представника. В запереченні відповідач просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що відмова у виплаті пенсії позивачці з червня 2017 року сталася у звязку із скасуванням довідки УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області.

Представник третьої особи начальник УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області звернувся на адресу суду з клопотанням розглянути справи за відсутності їх представника.

При зверненні до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 надала до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору. Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 28.11.2017 року клопотання позивача було задоволено та відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення по справі. У подальшому позивачка звернулася до суду з клопотанням про залучення у якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області. Ухвалою Біловодського районного суду від 26.01.2018 року клопотання позивачки було задоволено.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 8,9 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом., розгляд і вирішення справ здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог .

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З наданих до суду письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, що також підтверджено пенсійним посвідченням № 169660.

Згідно довідки № НОМЕР_1 від 09.02.2017 року ОСОБА_1 взята на облік внутрішеньо переміщеної особи в Управлінні соціального захисту населення Станимчно-Луганської РДА Луганської області, з якою була поставлена 13.02.2017 року на облік в ПФ України в Станично-Луганському районів Луганської області, який так і не почав виплату пенсії.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно рішення №34 від 23.02.2017 року Управління соціального забезпечення населення Станично-Луганської РДА Луганської області відмовило ОСОБА_1 у поновленні соціальних виплат у вигляді пенсії

Наведене рішення позивач в уточненій позовній вимозі просить скасувати, однак дана вимога предявляється до ПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області, який дане рішення не приймав і не має до нього жодного відношення. Згідно вимогам ст.48 КАС України суд має право залучити до участі у справі співвідповідача лише за клопотанням позивача. В даному випадку позивач такого клопотання не заявляв, до суду не зявлявся, що позбавило суд права залучити до участі у справі другого відповідача, а тому вимога про скасування рішення УСЗН Станично-Луганської РДА не підлягає задоволенню, оскільки заявлена не до того субєкта владних повноважень, який має відповідати за позовом.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20 березня 2003 року N 638-IV у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

З 22.11.2014р. набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Зокрема, відповідно до статті 7 цього закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, реалізація права на отримання пенсійних виплат пов'язана з фактом реєстрації пенсіонера як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016р.) (далі Порядок №509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами наведеної норми рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Згідно рішення № 357 від 15.06.2017 року начальником Управління соціального забезпечення населення Станично-Луганської РДА Луганської області, скасовано дію довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відповідно до п. 5 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

У частині 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема, в інших випадках, передбачених законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки довідка про реєстрацію позивача як внутрішньо переміщеної особи була скасована (тобто, відсутній факт реєстрації позивача як внутрішньо переміщеної особи) то відповідачем, в даному випадку, правомірно було припинено виплату позивачеві пенсії.

Права осіб внутрішньо переміщених з тимчасово окупованих територій України в повній мірі захищено Законом України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами, на законодавчому рівні визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади. Отже, жодними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення страхових виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території.

Позивач не позбавлений права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території у разі поновлення факту реєстрації як внутрішньо переміщеної особи.

Згідно положень практики ЄСПЛ, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Ведучи мову про «Закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на той самий критерій, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. справу "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (Case of James and others v. the United Kingdom), рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 3/1984/75/119, § 40. Цей критерій вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві.

В даному випадку пенсійний орган діяв відповідно вимог Закону.

Відповідно до вимог ст. ст.139 КАС України підлягає стягненню з позивача на користь держави судовий збір в сумі 640,00грн

На підставі викладеного, керуючись Законом України «« Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 р зі змінами та доповненнями , Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII, ст.ст. 2,6-9,139,242-26 Кодексу КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області , третя особа УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області про визнання протиправними та дискримінаційними дій відповідача, зобовязання поновити виплату пенсії- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з часу його оголошення.

Судді В.А.Карягіна