Справа № 826/12501/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 лютого 2018 року № 826/12501/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олексіївни

до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом звернулась уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкова Ірина Олексіївна (надалі - позивач) з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (надалі - Центральне ВДВС м.Черкаси, Відділ, відповідач) в якому просила: 1) визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з належного ПАТ «Комерційний банк «Надра» майна, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 763,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, вул.Героїв Сталінграду, 39, що знаходиться у власності ПАТ «Комерційний банк «Надра» відповідно до договору купівлі-продажу від 22.12.2002р. посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком В.Я. № 6702, зареєстрований в Черкаському БТІ 24.12.2002р. за №1408; 2) зобов'язати відповідача зняти арешт з належного ПАТ «Комерційний банк «Надра» майна.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на нежитлове приміщення за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, вул.Героїв Сталінграду, 39, яка перебуває у власності ПАТ «Комерційний банк «Надра» на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2002р. накладено арешт, який перешкоджає уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюковій І.О. реалізувати майно відповідно до ліквідаційної процедури передбачених законодавством.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача своєї правової позиції/письмових заперечень щодо поданого позову не надав. Ухвалою від 14.12.2017р. відповідачу було відмовлено у задоволенні клопотання про його участь у судових засіданнях в адміністративній справі №826/12501/17 в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 14.12.2017р. представник позивача не заперечував проти переходу у письмове провадження.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Кодексу чинної на момент виходу в письмове провадження), ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу серії ААІ від 786971 від 20.12.2002р. ВАТ КБ «Надра» купило нежитлове приміщення у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 763,4 кв.м. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я. 20.12.2002р. та зареєстрований у реєстрі за № 6702.

02.09.2014р. ПАТ «КБ «Надра» звернулось з листом до начальника Центрального ВДВС м.Черкаси Гайдара А.В. про зняття арешту. З тексту заяви позивача від 14.06.2014р., копія якої наявна в матеріалах справи, вбачається, що відповідач листом від 16.09.2014р. повідомив ПАТ «КБ «Надра», що такий арешт знятий.

Проте, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.01.2017р., відповідно до постанови АА№770120 від 12.08.2009р. центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ДВ на вищевказане нерухоме майно було накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 9054417).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015р. № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015р. № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра».

Накладений арешт на нерухоме майно унеможливлює розпорядження належним ПАТ «КБ «Надра» майном та його реалізації в рамках ліквідаційної процедури чим порушує права та створює перешкоди Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи ФГВФО Стрюкової Ірини Олексіївни у виконанні покладених Законом обов'язків по здійсненню ліквідаційної процедури та задоволенні вимог кредиторів банку.

15.06.2017р. позивач повторно листом звернувся до Центрального ВДВС м.Черкаси про зняття арешту з нерухомого майна.

Листом від 09.08.2017р. № 7871/14.1-36/20956 начальник відділу Павленко В.А. повідомив, що перевіркою АСВП встановлено, що на виконання до Центрального ВДВС м.Черкаси перебували виконавчі провадження про стягнення з ПАТ «КБ «Надра» коштів. Згідно п.9.9, п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, виконавчі провадження, які завершені до 2013 року, станом на 09.08.2017р. знищені у зв'язку з чим відсутні підстави для зняття арешту.

Враховуючи вказану відповідь та обставину щодо необхідності скасування арешту, накладеного на нерухоме майно, який перешкоджає позивачу реалізувати право на реалізацію цього майна відповідно до ліквідаційної процедури, з метою відновлення порушеного права, остання звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 (надалі - Закон № 606) визначає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.57 Закону № 606 арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів існування на момент розгляду спору у суді виконавчих проваджень, у межах яких ПАТ «КБ «Надара» виступає боржником та накладено арешт на його майно.

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень пунктів 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. державному виконавцеві.

Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Як встановлено ст.38 Закону № 606, редакції Закону, що діяла на момент існування виконавчого провадження відносно ПАТ «КБ «Надра» у 2009 році, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст.37 Закону № 606, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із ст.40 Закону № 606; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із ст.40-1 Закону № 606, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні норми містить й чинна редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 (надалі - Закон № 1404).

Так, відповідно до ст.50 Закону № 1404 визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або припинення виконавчого провадження, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що знищенню підлягають тільки завершені виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились, а тому, з урахуванням повідомлення відповідача про знищення виконавчих проваджень, які завершені до 2013 року, та відсутності аналогічних виконавчих проваджень в період з 2009 по 2016 роки, відносно ПАТ «КБ «Надра», суд дійшов висновку, що виконавче провадження, в якому постановою накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 763,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, вул.Героїв Сталінграду, 39 є завершеним, що в свою чергу мало стати наслідком для зняття накладеного на спірний об'єкт нерухомості арешту.

Ст. 59 Закону № 1404 визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч.2 ст. 59).

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (ч.3 ст.59).

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59).

Таким чином, способом захисту права власника арештованого майна, є зняття арешту з майна та прийняття державним виконавцем відповідної постанови; при цьому право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, не пов'язано з правомірністю такого арешту.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.04.2014 № К/800/18629/13.

Оскільки ПАТ «КБ «Надра» є власником майна за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, вул.Героїв Сталінграду, 39, на яке накладено арешт відповідно до постанови від 12.08.2009р. АА № 770120, з метою захисту прав ПАТ «КБ «Надра», кредиторів, вкладників та держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про зняття арешту.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність невжиття дій щодо зняття арешту зі спірного майна, в той час позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги про зняття арешту з майна, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, адміністративний позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олексіївни підлягає задоволенню

Відповідно до п.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі вступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олексіївни задовольнити повністю.

Визнати протиправну бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо не зняття арешту з належного ПАТ «Комерційний банк «Надра» майна, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 763,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, вул.Героїв Сталінграду, 39, що знаходиться у власності ПАТ «Комерційний банк «Надра» відповідно до договору купівлі-продажу від 22.12.2002р. посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком В.Я. № 6702, зареєстрований в Черкаському БТІ 24.12.2002р. за №1408.

Зобов'язати Центральний відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зняти арешт з належного ПАТ «Комерційний банк «Надра» майна.

Стягнути судові витрати в сумі 3200,00 (три тисячі двісті грн. 00 коп.) на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (вул.Артема, буд.15, м.Київ, 04053, ) шляхом їх безспірного списання з рахунків Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (проспект Хіміків, 50, м.Черкаси, 18018, ) за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.В. Смолій