Справа № 375/1630/17
Суддя: Литвин О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/1630/17
Провадження № 2-а/375/3/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши в приміщенні Рокитнянського районного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рокитнянського ВП Миронівськог ВП ГУ НП в Київській області, третя особа - ОСОБА_2

про визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що 10.05.2017 близько 12:40 години в смт.Рокитне Київської області по вул. Жовтнева сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_2 під її керуванням.

Зазначає, що відповідно до постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2017 у справі про адміністративне правопорушення № 375/651/17 за ст.124 КУпАП, вона визнана винною у скоєнні вказаної пригоди.

Не оспорюючи своєї часткової вини у настанні вказаної пригоди, вважає, що третьою особою у справі ОСОБА_2 також було допущено порушення ПДР, які спричинили настання зазначених наслідків, а тому 09.06.2017 вона звернулася до Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області із заявою з проханням притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Інспектором з дорожнього нагляду Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області капітаном поліції Кравченком В.С. проведено перевірку за письмовим зверненням позивача, результатом якої став висновок від 09.06.2017.

Оспорюючи такі дії відповідача, зазначає в обґрунтування своїх доводів, що водій автомобіля Тойота Королла ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР, що стало безпосередньою причиною зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

Вважає, що у будь-кому випадку дії водія автомобіля «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 мають бути досліджені з наданням їм відповідної правової оцінки, а тому, власне, і просив визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області в особі інспектора з дорожнього нагляду капітана поліції Кравченка В.С. від 09.06.2017 за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, а також зобов'язати вказану посадову особу відповідача вчинити дії по притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не зявився, про причину неявки свого представника суд не повідомив, а тому суд у відповідності до положень ст. 205 КАС України ухвалив провести розгляд спору по суті у відсутності відповідача.

Під час розгляду спору по суті сторона позивача уточнила позовні вимоги, прохаючи лише визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області в особі інспектора з дорожнього нагляду капітана поліції Кравченка В.С. від 09.06.2017 за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за викладених у ньому обставин і підстав та просили задовольнити.

При цьому позивач суду показала, що рухаючись по вулиці Жовтнева, вона бачила попереду автомобіль, який зупинився ближче до краю правої полоси руху і таким чином став перешкодою для руху її автомобіля. З метою обїзду перешкоди вона включила лівий покажчик повороту та стала здійснювати об'їзд перешкоди і коли від передньої частини її автомобіля, який вже прямолінійно рухався по зустрічній смузі руху, залишалося приблизно два метри до задньої частини автомобіля, що зупинився, останній розпочав плавно здійснювати поворот ліворуч і після чого вона відчула удар у передню частину свого автомобіля. Автомобіль третьої особи відкинуло вперед, а вона всупереч вимогам ПДР продовжила рух та зупинилася приблизно через п'ятнадцять метрів, з'їхавши із зустрічної смуги руху.

Уточнила, що початок руху автомобіля ліворуч розцінила як перешкоду для руху свого автомобіля і у звязку із цим стала плавно гальмувати, оскільки у автомобілі знаходилася її дитина. Намагалася їхати прямо і дій по обїзду перешкоди вчинити не намагалася. Рухалася перед пригодою ближче до краю лівої полоси руху, за якою було узбіччя шириною приблизно два метри.

Після зупинки підійшла до ОСОБА_2 і він повідомив, що не побачив її автомобіль. Після приїзду працівників поліції та проведеного опитування учасників пригоди, один з них повідомив її, що складено протоколи щодо обох учасників. Зауважень щодо складання працівниками поліції документів у неї не було і вона їх всі підписала.

Слідів гальмування її автомобіля на проїзній частині дороги не було, оскільки вона гальмувала плавно, а звернути в сторону не намагалася, побоюючись вдаритися у дерево.

Підтвердила показання третьої особи у судовому засіданні, в тім, що погода була ясною та сухою, що внаслідок зіткнення автомобіль третьої особи відкинуло на 18 м, що ширина проїзної частини дороги була 6-6.2 м, що зіткнення відбулося так, як говорить третя особа, а саме відбувся контакт передньої частини її автомобіля з лівою передньою дверкою автомобіля третьої особи.

Третя особа заперечив проти позову та суду показав, що рухаючись по вулиці Жовтнева зі швидкістю приблизно 50-60 км/год, він бачив позивача біля її автомобіля. Потім, приблизно через чотири хвилини він побачив, що автомобіль позивача рухається позаду у попутному напрямку. В той момент, коли автомобіль позивача перебував позаду приблизно на відстані 100-150 м він включив лівий покажчик повороту та, пересвідчившись, що не створює таким своїм маневром перешкод для інших учасників руху, став здійснювати поворот ліворуч до свого місця проживання. При цьому у автомобілі позивача покажчик повороту включений не був.

Потім він відчув удар автомобіля позивача у ліву бокову частину його автомобіля який відкинуло вперед на 18 м. Потім він через передні пасажирські двері вийшов на вулицю та побачив позивача з трирічною дитиною на руках.

Уточнив, що протокол огляду місця події складався у його присутності, але він підписувати останній відмовився на місці пригоди, оскільки внаслідок шокового стану не міг об'єктивно оцінити, що відбувається. Опісля він бачив схему ДТП і підтверджує об'єктивність викладених у ній обставин.

Заслухавши у судовому засіданні сторін спору та їх представників, третю особу, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши отримані у справі письмові докази, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 375/651/17 за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2017 близько 12:40 години в смт.Рокитне Київської області по вул. Жовтнева сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача. На час пригоди погода була ясною та сухою. Безпосередньо перед пригодою обидва автомобілі рухалися у попутному напрямку, а саме попереду - автомобіль «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, а позаду - автомобіль «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача. Ширина проїзної частини дороги, яка мала по одній полосі руху в кожному напрямку, в місці зіткнення становила 6.3 м. Зіткнення відбулося на зустрічній для обох транспортних засобів полосі руху під час здійснення автомобілем Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 маневру повороту ліворуч, який не вбачав для цього перешкод, зважаючи, що автомобіль позивача рухався позаду на відстані приблизно 50 м і він заздалегідь включив покажчик повороту ліворуч. Позивач, об'єктивно виявивши перешкоду для руху свого автомобіля, вжила заходи для уникнення зіткнення лише у вигляді плавного гальмування. Жодних інших дій з цього приводу не вживала. Під час зіткнення автомобіль «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_2 своєю передньою лівою частиною вдарився у ліву бокову частину автомобіля «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 в області дверки водія та переднього крила.

Внаслідок зіткнення автомобіль «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 «відкинуло» на відстань 18 м від місця пригоди. Після зіткнення позивач продовжила рух на своєму автомобілі, зупинившись вже на правій полосі руху.

Відповідно до постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2017 у справі про адміністративне правопорушення № 375/651/17 за ст.124 КУпАП щодо особи позивача, яка на час розгляду спору судом набрала законної сили, ОСОБА_1 визнана винною у скоєнні вказаної пригоди і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340.00 грн..

Не оспорюючи своєї вини у настанні вказаної пригоди, позивач, вважаючи, що третьою особою у справі ОСОБА_2 також було допущено порушення ПДР, які спричинили настання зазначених наслідків, 09.06.2017 звернулася до Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області із заявою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Інспектором з дорожнього нагляду Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області капітаном поліції Кравченком В.С. було проведено перевірку за письмовим зверненням позивача, результатом якої став висновок від 09.06.2017, який власне і являється предметом спору.

Згідно частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб і що передбачено положеннями п. 2 ст. 7 КАС України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, підставою для звернення особи до суду з позовом є переконання позивача у порушенні своїх прав чи свобод, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому законодавець визначив, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з частиною першою статті 19 вказаного Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За викладеного даний спір підлягає розгляду адміністративним судом та з огляду на положення ч. 3 ст. 30 КАС України розгляд даного спору має бути завершений загальним судом як адміністративним судом першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Приписами ч.1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На разі, за вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача і що має місце у даній справі.

Відповідач заперечень на позов, на що він мав право відповідно до вимог п. 5 ч. 5 ст. 107 КАС України в редакції, що була чинною на час відкриття провадження у справі, та пропозиція з приводу чого була викладена йому в ухвалі про відкриття провадження від 13.11.2017, до суду не подав, а тому суд з огляду на положення п. 10 Перехідних положень та ч. 6 ст. 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Як вбачається зі змісту оспорюваного рішення суб'єкта владних повноважень, посадова особа відповідача в порушення вимог ст. 19 Конституції України (Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України), ст. 3 Закону «Про Національну поліцію» (У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами), підпункту 7 пункту 4 затвердженого Постановою КМ України від 28.10.2015 № 877 Положення про Національну поліцію (здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події), передбачених статтями 6-8 вказаного Закону принципів діяльності поліції жодним чином не розглянула по суті заяву позивача з огляду на доводи останньої, не прийняла того чи іншого обґрунтованого рішення щодо порушеного у заяві питання та не обґрунтувала такого свого висновку, пославшись лише на констатацію факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оцінивши отримані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що має місце протиправна діяльність відповідача, внаслідок якої є порушеним право позивача, яке підлягає судовому захисту, а тому з огляду на положення ст. 245 КАС України позов підлягає задоволенню шляхом скасування оскаржуваного рішення (висновку) інспектора з дорожнього нагляду Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції Кравченка В.С. від 09.06.2017 за письмовим зверненням ОСОБА_1 та зобов'язанням відповідача розглянути по суті з винесенням обґрунтованого рішення письмове звернення ОСОБА_1 від 09.06.2017.

Доводи у судовому засіданні третьої особи ОСОБА_2 в тім, що оскаржуване рішення відповідає вимогам закону свого належного підтвердження у судовому засіданні не знайшли, та повністю спростовуються отриманими у справі доказами, а тому судом до уваги при прийнятті судового рішення у справі не приймаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, ст.ст. 3, 6-8 Закону «Про Національну поліцію», Положенням про Національну поліцію, затвердженого Постановою КМ України від 28.10.2015 № 877, ст.ст. 2, 3, 4, 5, 30, 72-77, 90, 107, 211, 241-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області в особі інспектора з дорожнього нагляду капітана поліції Кравченка В.С. від 09.06.2017 за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2.

Зобов'язати Рокитнянське ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 з винесенням мотивованого рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне обгрунтування рішення виготовлено 26.02.2018.

Суддя О.Литвин

Рішення набрало законної сили «____»______________________20____