Справа № 334/4752/17(2-а/334/458/17)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2018 року м.Дніпро справа № 334/4752/17(2-а/334/458/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Уханенка С.А.,

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2017 р. (суддя Турбіна Т.Ф. ) по справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії , -

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду в якому просив:

- визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 52,5%, починаючи з 01.06.2016 року, з дати призначення пенсії за віком;

- стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору у сумі 640,00 грн. і витрати на правову допомогу у сумі 1500,00 грн.

Позов обґрунтовано не застосуванням відповідачем підвищення розміру пенсії передбаченого частиною 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію за віком.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2017 р. позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01.06.2016 року по 23.01.2017 року - залишено без розгляду.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2017 р. позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку його пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення за більш пізній вихід на пенсію відповідно до положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 24.01.2017 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір в розмірі 640 гривень, що був сплачений при зверненні до суду.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на не доведення судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи і порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 09.09.1998р. по 31.05.2016р. отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

З 20.05.2016р. позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2016р. року у справі №334/3386/16-а зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013, 2014, 2015) та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 01.06.2016 року. Судове рішення набрало законної сили 08.10.2016р. (а.с.9-11).

Розпорядженням від 20.12.2016р. на виконання зазначеного рішення суду управління здійснило відповідний перерахунок пенсії позивача.

22 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 52,5%, починаючи з дати призначення пенсії за віком 01.06.2016р. (а.с.7).

Розглянувши заяву позивача від 22.06.2016р., Правобережне об'єднане УПФУ м. Запоріжжя листом від 03.07.2017 року №168/М-9 відмовило позивачу у перерахунку пенсії із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки пенсію йому було призначено з 09.09.1998р. (а.с.8).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на застосування положень ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії за віком.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

- на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

- на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

При цьому, підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється.

Таким чином, набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пов'язано саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

Як установлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для нього передбачений пенсійний вік 60 років.

Отже, 01 серпня 2010 року позивач набув право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Положення статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачають, що пенсії з підвищенням її розміру виплачується особі, яка набула право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак продовжував працювати.

При цьому, слід звернути увагу на те, що частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачене право на підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком, яка призначається вперше.

Тому, посилання відповідача на те, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії ще у 1998 році, коли йому було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є помилковими, оскільки пенсію у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу призначено вперше з 20.05.2016 року.

Призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не є призначенням пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 серпня 2010 року, однак пенсію на підставі цього Закону йому призначено з 20.05.2016 року, тобто з більш пізнього віку.

Разом з тим, для застосування положень статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» окрім вимоги щодо виходу на пенсію з більш пізнього віку є вимога щодо наявності страхового стажу за цей період.

Згідно наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача, позивач після досягнення пенсійного віку, 01 серпня 2010 року, продовжував працювати до 09.10.2015 року. Таким чином, його страховий стаж для застосування положень статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить 62 місяці.

При цьому, згідно позовної заяви позивач при розрахунку розміру підвищення помилково виходив з загальної кількості місяців після досягнення пенсійного віку, а не з страхового стажу, набутого після досягнення пенсійного віку, як передбачено ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, суд апеляційної вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії за віком з урахуванням положень частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію з підстав отримання позивачем пенсії за вислугу років до призначення пенсії за віком.

Тому, рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, як такі, що ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2017 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим