Справа № 808/489/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2017 рокусправа № 808/489/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронової С.В.

судді: Мельника В.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року

у адміністративній справі № 808/489/17 за позовом Приватного підприємства-фірми «Дарьял» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року задоволено адміністративний позов Приватного підприємства-фірми «Дарьял», та скасовано податкові повідомлення-рішення Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області: від 27.09.2016 р. № 400 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 149 310 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 99 540 грн., штрафних (фінансових) санкціях в сумі 49 970 грн.; і від 27.09.2016 р. № 400 по зменшенню розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2016 року в сумі 140 083 грн., а також присуджено на користь Приватного підприємства-фірми «Дарьял» (код 20496109) 4 340 (чотири тисячі триста сорок) грн. 90 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ().

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем в апеляційному порядку з підстав порушення норм матеріального права в частині застосування п.198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, та норм процесуального права, а саме положень ст.ст.11, 86, 159 КАСУ, оскільки судом неповно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, що призвело до прийняття невірного рішення, яке просить скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки та проігноровано обставини завищення позивачем в перевіряємий період податкового кредиту за рахунок контрагентів постачальників ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» та ТОВ «Сіріус Павер» на загальну суму 239 623,00 грн., внаслідок чого було знижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету на загальну суму 99 540,00 грн. та завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту в розмірі 140 083,00 грн., що підтверджено долученим до матеріалів справи доказами та встановленими під час перевірки фактами не реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» і ТОВ «Сіріус Павер», а також відсутність у контрагентів позивача фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення дій, що становлять зміст господарських операцій, хоча саме встановлення вказаних обставин має важливе значення для правильного вирішення даної справи.

Заслухавши пояснення сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та заперечення на неї з боку позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин по справі, які мають значення для правильного вирішення спору по суті, і правильність юридичної оцінки судом цих обставин, застосування норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, оскільки суд першої інстанції без дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит за перевіряємий період, помилково узяв до уваги лише наявні у позивача видані ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» і ТОВ «Сіріус Павер» податкові та видаткові накладні, не оцінивши їх достовірності в розумінні фактичного здійснення господарських операцій позивача з зазначеними контрагентами, які здійснювали фіктивну діяльність, оформлюючи безтоварні операції з різними суб'єктами підприємницької діяльності, і про сплату позивачем коштів по цим операціям без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження суми податку на додану вартість, та завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, фактичною підставою для збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість та зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 14.09.2016 № 83/08-29-14-01-05/20496109, складеного за результатами проведеної на підставі направлення від 01.09.2016 № 249 та згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України і відповідно до наказу Запорізької ОДПІ від 01.09.2016 № 472, документальної позапланової виїзної перевірки ПП-фірма «Дарьял» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій, їх реальності та відображення в обліку по взаємовідносинам з ТОВ «Сіріус Павер» за період квітень 2016 року, і з ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» за період травень 2016 року.

Так, під час вказаної перевірки контролюючим органам було встановлено порушення ПП фірма «Дарьял» вимог п.198.2, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок завищення податкового кредиту за квітень, травень 2016 року на загальну суму 239 623 грн., сформованого позивачем за рахунок контрагентів-постачальників ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» та ТОВ «Сіріус Павер», що призвело до заниження податку на додану вартість, якій підлягає сплаті до державного бюджету на загальну суму 99 540 грн., в т.ч. за квітень 2016 року на суму 99 540 грн.; а також завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту на суму 140 083 грн., в т.ч. за травень 2016 року на суму 140 083 грн., що й стало підставою для винесення відповідачем 27.09.2016 р. оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення № 400 про збільшення ПП фірма «Дарьял» суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 149 310,00 грн., в т.ч. 99 540 грн. за основним платежем та 49 770 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; і податкового повідомлення-рішення № 400 про зменшення ПП фірма «Дарьял» суми від'ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 140 083 грн. за травень 2016 року.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції виходив з недоведеності контролюючим органом недобросовісності платника податку - ПП фірми «Дарьял» у взаємовідносинах з ТОВ «Фортуна Трейд Лтд» та ТОВ «Сіріус Павер», та необґрунтованості доводів відповідача про формування позивачем регістрів бухгалтерського обліку і податкової звітності на підставі первинних документів, які не мають юридичної сили.

Висновки про доведеність позивачем реальності господарських операцій в перевіряємий період первинними бухгалтерськими документами, які відповідають вимогам чинного законодавства щодо форми та змісту, і мають усі необхідні підписи та печатки, а також конкретно та чітко фіксують вчинені господарські операції, суд першої інстанції мотивує тим, що розрахунки за придбаний товар проведені ПП-фірма «Дарьял» у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок постачальників, і відсутністю заборгованості позивача перед ТОВ «Фортуна Трейд Лтд» та ТОВ «Сіріус Павер», а також обґрунтовує долученими позивачем до матеріалів справи первинними документами, а саме,

- по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Сіріус Павер»: договору № 01-11042016 від 11.04.2016 р, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця товар, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором зобов'язався прийняти й оплатити товар - кальцій металевий, в кількості 5,250 тн. за ціною 113 760,00 грн. за 1 тону на загальну суму 597 240,00 грн. (п. 1.2, 1.5 та 1.7 договору), з здійсненням постачання товару на умовах самостійного вивозу товару покупцем зі складу постачальника (п. 1.8 договору); видаткової накладної від 22.04.2016 № 223 та податкової накладної від 22.04.2016 № 223; укладеного між позивачем та ПП Компанія «Трансбуд інжиніринг» договору № 010115 від 05.01.2015 р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом, ТТН № 220403 від 22.04.2016 р., подорожнього листа вантажного автомобіля № 005956 від 21.04.2016 р. та посвідчення про відрядження за наказом № 82 від 20.04.2016 р.; копій актів здачі-приймання робіт та платіжних доручень на сплату послуг; виданого ТОВ «Сіріус Павер» паспорту якості на кальцій металевий від 21.04.2017 р.; бухгалтерської довідки ПП фірми «Дарьял» від 03.03.2017 р. про використання придбаного у ТОВ «Сіріус Павер» кальцію металевого у виробництві дроту з феррокальцієм, реалізовано ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» за накладними № 136 від 25.04.2016, № 155 від 01.05.2016; листа від 29.09.2016 за вих.№ 37 ТОВ «Сіріус Павер» на запит ПП фірми «Дарьял» від 26.09.2016 про те, що за вказаною господарською операцією податкове зобов'язання у сумі 99 540,00 грн. відображено у податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 року та зареєструвано податкову накладну № 223 від 22.04.2016 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.05.2016.

- по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Фортуна Трейд Лтд»: договорів від 18.04.2016 № 02-180416 та від 23.05.2016 № 1-230516, відповідно до умов яких постачальник зобов'язався передати у власність покупця товар, а покупець в порядку та на умовах, визначених цими договорами, зобов'язався прийняти та оплатити товар - кальцій металевий, загальною кількістю 6,000 тн. та 1,388 тн. відповідно за ціною 113 760,00 грн. за 1 тону та 113 789,63 грн. за одну тону відповідно (п. 1.2, 1.5 та 1.7 договорів), з здійсненням постачання на умовах самостійного вивозу товару покупцем зі складу постачальника (п. 1.8 договорів); виписаних ТОВ «Фортуна Трейд Лтд» видаткових накладних № 3112 від 31.05.2016, № 3110 від 31.05.2016, № 3111 від 31.05.2016 та № 3113 від 31.05.2016, та податкових накладних № 3112 від 31.05.2016, № 3110 від 31.05.2016,№3111 від 31.05.2016 та № 3113 від 31.05.2016; укладеного між позивачем та ПП Компанія «Трансбуд інжиніринг» договору № 010115 від 05.01.2015 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, копій актів здачі-приймання робіт та платіжних доручень на сплату послуг; ТТН № 3105011 від 31.05.2016, подорожнього листа вантажного автомобіля № 001316 від 30.05.2016 та посвідчення про відрядження за наказом № 88 від 29.05.2016 з 30.05.2016 по 31.05.2016 маршрутом Запоріжжя-Київ-Запоріжжя; ксерокопій витягів з сертифікатів якості від 31.05.2016 на 35 та 8 бочок; бухгалтерської довідки ПП фірми «Дарьял» від 03.03.2017 р. про використання позивачем придбаного у ТОВ «Фортуна Трейд Лтд» кальцію металевого у виробництві дроту з феррокальцієм, який реалізовано ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» за накладною № 224 від 16.06.2016, ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» за накладною № 232 від 21.06.2016, ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» за накладною № 233 від 23.06.2016; листа від 29.07.2016 ТОВ «Фортуна Трейд Лтд» на запит ПП -фірма «Дарьял» про те, що виписані на адресу підприємства податкові накладні від 31.05.2016 № 3110, № 3111, № 3113, № 3112 зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.06.2016 та відображено податкові зобов'язання в сумі 113 760,00 грн. та 26 323,33 грн. у податковій декларації з ПДВ за травень 2016 року.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі, оскільки наявність податкових та видаткових накладних, чи інших первинних документів, дійсно є обов'язковою обставиною для здійснення господарської операції, але є не очевидним доказом її виконання, а сам по собі факт сплати коштів не є безумовним свідченням виконання господарської операції.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі, а суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення першої інстанції у цій справі вказаним вимогам не відповідає, оскільки в даному випадку суд першої інстанції не взяв до уваги, що оформлення передбачених законодавством документів з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, чи є наслідком документального оформлення не реальних господарських операцій, або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена належними доказами по справі.

В даному випадку, суд першої інстанції не приділив належної уваги доводам податкового органу та наданим ним доказам про неможливість реального здійснення контрагентами позивача господарських операцій в перевіряємий період з урахуванням часу, місця знаходження майна та обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для поставки товарів, та необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, а також здійснення операцій з товаром, що не вироблявся та не міг бути придбаний контрагентами позивача.

Так, судом першої інстанції при вирішенні спору у даній справі не досліджено питання щодо фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами з підтвердженням відповідними доказами факту сплати податку на додану вартість в ціні придбаного товару (робіт, послуг), фізичних, технічних та технологічних можливостей у контрагентів позивача до вчинення дій, що становлять зміст господарських операцій, хоча саме встановлення вказаних обставин має важливе значення для правильного вирішення даної справи.

Зокрема, судом першої інстанції проігноровано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо відсутності у ТОВ «Сіріус Павер» власного та орендованого рухомого і нерухомого майна (офісу, складу, автотранспорту, обладнання), а також Не взято до уваги відсутність у ТОВ «Сіріус Павер» трудових ресурсів, що підтверджено відсутністю звітності (форма 1-ДФ) цього товариства за 2 квартал 2016 р. з податковим розрахунком суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку.

Залишено без належної оцінки також судом першої інстанції також інформацію в наданих позивачем товарно-транспортних накладних на постачання товару від ТОВ «Сіріус Павер», в яких зазначено, що пунктом навантаження значиться адреса: Київська область, смт. Баршцівка, вул. Чапаєва, 5, але відповідно до АС співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів ТОВ «Сіріус Павер» у квітні 2016 р. мало податкову адресу: м. Київ, Печерський, вул. Кіквідзе, буд. 9/12, кв. 53, а згідно інформації про об'єкти пов'язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність ТОВ «Сіріус Павер» вищевказана адреса відсутня. Також як і відсутні документи, які свідчать про наявність будь - якого зв'язку між ТОВ «Сіріус Павер» та пунктом відправки товару, а сам ТОВ «Сіріус Павер», основний вид діяльності якого є неспеціалізована оптова торгівля; 46.90, не є імпортером або виробником товару - кальцію металевого, що ним постачався за договором № 02-180416 від 18.04.2016р.

Судом першої інстанції при розгляді справи також не враховано, що відповідно до інформації отриманої з Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «Сіріус Павер» на протязі своєї діяльності не здійснювало імпортних операцій та взагалі не придбавало у постачальників резидентів товару - кальцію металевого з кодом УКТ ЗЕД , який нібито у квітні 2016р. реалізовувало на ПП Фірму «Дарьял» згідно виписаних податкових та видаткових накладних на придбання кальцію металевого на загальну суму 840 500 грн., у т.ч. ПДВ 140 083,30 грн., з яких суму ПДВ у розмірі 140 083,30 грн. ПП - фірма «Дарьял» по податковій накладній віднесло до складу податкового кредиту у травні 2016 року. Зазначені обставини підтверджено долученими до матеріалів справи копіями роздруківок Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних щодо придбаних товарів ТОВ «Сіріус Павер».

Відсутність реальних поставок товару позивачу з боку його контрагента ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» підтверджено долученими до матеріалів справи копіями роздруківки Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних (додаток №2 до акту перевірки) з детальним аналізом придбаних товарів ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД», який до того ж не подавав до ДПІ у Святошинському районі ТУ ДФС у м. Києві

податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2 квартал 2016 р. та звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за квітень 2016 р., що свідчить про відсутність трудових ресурсів на вказаному підприємстві.

На думку судової колегія також заслуговує на увагу той факт, що придбаний ПП - фірмою «Дарьял» у ТОВ «Сіріус Павер» та ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» кальцій металевий, має код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), а перевіркою первинних документів, бухгалтерського обліку та податкового обліку ТОВ «Сіріус Павер» і ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД», а також аналізом програм Єдиний реєстр податкових накладних, АРМ Митниця встановлено, що придбання або імпорту товару з кодом УКТ ЗЕД ТОВ «Сіріус Павер» та ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» у податковому кредиті відсутнє, що унеможливлює реальність здійснення господарських відносин щодо придбання кальцію металевого.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках визначені підпунктами "а" - "і" обов'язкові реквізити, зокрема для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, у податковій накладній має бути вказаний код товару згідно з УКТ ЗЕД (підпункт "і" пункту 201.1 статті 201 розділу V Кодексу).

При реалізації придбаних імпортованих чи підакцизних товарів платники податку - продавці, які не є безпосередніми імпортерами чи виробниками вказаних товарів, у випадку коли податкова накладна, на підставі якої такі товари були придбані, не містить коду згідно з УКТ ЗЕД щодо таких товарів, самостійно визначають код товару згідно з УКТ ЗЕД відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України" та зазначають його в податковій накладній.

Код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України) повинен зазначатись за всім ланцюгом постачання таких товарів до моменту їх продажу кінцевому споживачу або до моменту, коли такі товари перетворюються в інший товар або стають частиною нового в результаті виробництва, обробки, переробки тощо. У випадку коли під час виробництва, обробки, переробки тощо створено новий підакцизний продукт, йому присвоюється новий відповідний код згідно з УКТ ЗЕД. При цьому, для реквізиту код УКТ ЗЕД передбачена окрема графа (графа 4) у формі податкової накладної, і заповнюється вона лише тоді, коли мова заходить про поставки підакцизних товарів або товарів, ввезених на територію України.

Оскільки кальцій металевий придбаний ПП - фірма «Дарьял» у ТОВ «Сіріус Павер» та ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» має код товару згідно УКТ ЗЕД, то країною походження не є Україна.

Відповідно до ч.2 ст.43 Митного кодексу України країна походження товару заявляється (декларується) контролюючому органу шляхом подання оригіналів документів про походження товару, що в даному випадку не мало місця.

Відповідно до ч.3 ст.43 Митного кодексу України до документів про походження товару відноситься сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

З урахуванням наведених вище положень, судова колегія вважає, що першої інстанції безпідставно не врахував у даному випадку того, що сертифікація - це процедура, під час якої спеціально уповноважений орган здійснює перевірку та документально підтверджує відповідність продукції установленим законодавством вимогам, що діють на території України, а наданні позивачем до перевірки ОДПІ листом від 07.09.2016 року копій паспорту якості від 22.04.2016 р. на кальцій металевий, виданих ТОВ «Сіріус Павер» та витяги з сертифікату якості від 31.05.2016 р. на кальцій металевий, виданих ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД», в яких зазначено лише назву товару, його кількість (вага), показники якості товару (хімічний склад), але не зазначено інформації щодо джерела походження (виробника) продукції.

Не повинні були, на погляд судової колегії, залишатися без уваги суду першої інстанції факти:

- порушення кримінального провадження №0000474 від 07.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України, по якому під час проведення досудового розслідування Головним слідчим управлінням Національної поліції України встановлено, що в період 2015- 2016 років група осіб, діючи за попередньою змовою на території Донецької, Київської, Дніпропетровської області та м. Києва створили (придбали) ряд суб'єктів господарської діяльності (юридичних осіб), серед яких є ТОВ «Сіріус Павер» (), які з метою прикриття незаконної діяльності, направленою на здійснення фінансово - господарських операцій по переводу безготівкових коштів в готівку, формування витрат та податкового кредиту для інших суб'єктів підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг, документальне оформлення безтоварних операцій та протягом 2015-2016 років здійснюють таку незаконну діяльність.

- порушення слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області кримінального провадження № 0000035 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205 КК України, в ході досудового розслідування якого, внаслідок проведення на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Білоцерківця О.А. 26 травня 2016 року обшуку за адресою проживання одного із організаторів діяльності «конвертаційного центру», було виявлено та вилучено документи щодо діяльності зазначеного «конвертаційного центру», серед яких було встановлено ряд суб'єктів господарювання, які задіяні у протиправній діяльності «конвертаційного центру», в тому числі і: ТОВ "Сіріус Павер" ().

- перебування в провадженні слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області матеріалів кримінального провадження № 0000613 від 25.07.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, під час проведення досудового розслідування по якому встановлено, що у період часу 2014-2016 років ТОВ «Альтерра ЕКО» безпідставно отримувало від комунального підприємства ДМР «Еко Дніпро» бюджетні кошти за виконання робіт, які фактично не виконувало, а в подальшому ТОВ «Альтерра ЕКО» отримані грошові кошті перераховувало на підприємства з ознаками фіктивності, в тому числі і ТОВ «Сіріус Павер».

- перебування в провадженні Відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань головного управління ДФС у м. Києві кримінального провадження № 0000099, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, в ході досудового розслідування якого встановлено, що службові особи ТОВ «Алтонс Компані» () в період травня - квітня 2016 року, здійснювали відображення придбання зернових культур в підприємств, які мають ознаки фіктивності, а до даної злочинної схеми входять інші підприємства, які мають ознаки фіктивності, в тому числі в ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» (), директор, бухгалтер та засновник підприємства якого в ході допиту в якості як свідків надали показання, що ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД» було зареєстровано за грошову винагороду шляхом підписання підготовлених невстановленими особами реєстраційних документів, без мети ведення господарської діяльності та ніколи такої діяльності від цього Товариства вони не здійснювали, що у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження надало підстави для висновків, що невстановлені на даний момент особи, встановивши контроль над зазначеними суб'єктами господарської діяльності, серед яких ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД», отримали у володіння установчі, реєстраційні документи, документи про відкриття банківських рахунків даних підприємств, ключі доступу до системи електронних платежів «Клієнт-Банк», печатки та інше, з метою складання та видавання від їхнього імені підробленні первинні фінансово-господарські документи про безтоварні операції з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг в адресу суб'єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, з метою сприяння їм в ухиленні від сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, мінімізації податкових зобов'язань та незаконного формування податкового кредиту з ПДВ, проведені фінансових операцій з легалізації грошових коштів та переведення безготівкових грошових коштів у готівку.

Наведені вище обставини, свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги податкового органу щодо нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами ТОВ «Сіріус Павер» та ТОВ «Фортуна Трейд ЛТД», фіктивна та нелегальна діяльність яких є несумісною з легальною підприємницькою діяльністю, і відповідно, всі оформлені вказаними товариствами первинні документи по господарським операціям з позивачем, в тому числі і податкові накладні, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами документами, які посвідчують факт придбання товарів, а тому віднесення відображених у них сумм ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія визнає, що суд першої інстанції під час вирішення спору у цій справі надав неналежну оцінку встановленим у цій справі фактичним обставинам і допустив неправильне застосування норм матеріального права, внаслідок чого апеляційна скарга податкового органу має бути задоволена, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям іншої у цій справі постанови про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч. 1 ст.198, ст.202, ст.205, 207 КАС України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити Приватному підприємству фірми «Дарьял» в задоволені адміністративного позову щодо скасування податкових повідомлень-рішень Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та в строки, що визначені ст.212 КАС України

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов