Справа № 804/7588/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року Справа № 804/7588/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, оскільки у даному випадку відсутні підстави для виконання податкового обов'язку з транспортного податку з громадян за 2016, 2017 роки, а саме: відповідачем невірно визначено середньоринкову вартість легкового автомобіля, що належить позивачу.
Посилаючись на наведені міркування, представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Відповідач з поданим позовом у судовому засіданні не погодився з підстав, зазначених в письмових запереченнях, стверджуючи, що відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України позивач повинен сплачувати транспортний податок за наявний у нього на праві власності автомобіль, що є обєктом оподаткуванням таким податком.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 728590 ОСОБА_3 володіє автомобілем марки Lexus LX 450, тип пального D - дизель, рік випуску 2016.
Вирішуючи позовну вимогу про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 04.10.2017 року №55-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за транспортним податком з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 6250,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно письмових заперечень та пояснень представника відповідача у судовому засіданні податкове повідомлення-рішення від 04.10.2017 року №55-13 винесено за податковий період 3 місяці 2016 року.
Правовідносини з приводу справляння транспортного податку унормовані, насамперед, приписами ст.265 і ст.267 Податкового кодексу України.
Відповідно до статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.
Об'єктом оподаткування Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).
Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено, що з 01.01.2016 року мінімальний місячний розмір заробітної плати склав - 1378,00грн.
Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).
З 19.02.2016 року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабміну від 18.02.2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.
Відповідно до пункту 2 цієї Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України від 10 04.2013 року №403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.
Зокрема, згідно пункту 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України від 10 04.2013 №403, середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сер = Цн х (Г /100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних зaco6iв залежно від строку експлуатації; Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу.
Суд звертає увагу на те, що середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами i еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки (пункт 2 вказаного Порядку).
3 наведеного вбачається, що одними з обовязкових складових формули визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля є модель автомобіля, тип пального, пpо6iг на встановлену дату проведення оцінки.
Разом з цим, згідно з пунктом 12 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої Постановою Кабінету Miністрів України № 66 18.02.2016 року, коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів.
У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.
Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Міністерство економічного розвитку і торгівлі України забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (Пункти 13-14 цієї Методики).
Відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої Постановою Кабінету Miністрів України № 66 від 18.02.2016 року, зокрема в додатку 2 зазначено, що для транспортних засобів із строком експлуатації до 1 року нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів становить 27 (тис.) кілометрів.
Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося представником відповідача у судовому засіданні, наданий суду розрахунок середньоринкової вартості автомобіля Lexus LX 450d, тип пального бензин, рік випуску до 5 років, відсутня інформація про пробіг - не відповідає моделі, типу пального та показникам пробігу автомобіля позивача (Lexus LX 450, тип пального D - дизель, рік випуску 2016).
Таким чином встановити які показники були внесені позивачем до розрахунку вартості автомобіля у 2016 році судом не вбачається можливим.
Наведене дає підстави стверджувати, що середньоринкова вартість автомобіля позивача Lexus LX 450, тип пального D - дизель, рік випуску 2016, станом на 2016рік, визначена відповідачем, не підтверджена належними доказами, та зазначена невірно, оскільки такі показники, які необхідно було зазначати у формулі для обчислення середньоринкової вартості автомобіля, як модель автомобіля, тип пального, пробіг, відповідачем не встановлювалися.
Отже, відповідачем не доведено, що середньоринкова вартість належного позивачу транспортного засобу Lexus LX 450, тип пального D - дизель, 2016 року випуску у 2016 році перевищувала 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 04.10.2017 року №55-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за транспортним податком з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 6250,00 грн. - підлягає задоволенню.
Обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1791-VIII від 20.12.2016) є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального.
Судом вище обґрунтовано, що наданий суду розрахунок середньоринкової вартості автомобіля Lexus LX 450d, тип пального бензин, рік випуску до 5 років, відсутня інформація про пробіг - не відповідає моделі, типу пального та показникам пробігу автомобіля позивача (Lexus LX 450, тип пального D - дизель, 2016 року випуску).
Таким чином встановити які показники були внесені позивачем, в тому числі і пробіг автомобілю, до розрахунку вартості автомобіля у 2017 році судом не вбачається можливим.
Представником відповідача не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що середьноринкова вартість належного позивачу транспортного засобу Lexus LX 450, тип пального D - дизель, 2016 року випуску на момент прийняття спірного рішення перевищувала 350 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року.
Крім того, відповідно до п.п. 267.6.2 п.267.2 ст. 267 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум транспортного податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Проте, оскаржувані повідомлення-рішення прийняті лише 04 жовтня 2017 року, що унеможливлює їх надіслання у терміни, визначені Податковим кодексом України, чим порушено терміни та порядок прийняття та вручення спірних податкових повідомлень-рішень.
З урахуванням встановленого статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України обовязку доказування субєктом владних повноважень правомірності своїх рішень, а також враховуючи, що відповідачем як субєктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів на підтвердження середньоринкової вартості транспортного засобу позивача, необхідної для віднесення автомобіля до обєкту оподаткування у 2016, 2017 роках транспортним податком, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є обґрунтованими та підлягають задоволенню..
Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1280 грн., що підтверджується меморіальним ордером №5005 від 14.11.2017року, підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.10.2017 року №55-13, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за транспортним податком з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 6250,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 23 лютого 2018 року.

Суддя ОСОБА_4