Справа № 819/492/17
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 819/492/17

02 березня 2018 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб'юка П.М.,

за участю: секретаря судового засідання Косюк О.П.;

заявника - ОСОБА_1;

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Управління МВС України в Тернопільській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів - Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (том 2 аркуш справи 128-132) по справі №819/492/17 в якій заявник просить:

- у зв'язку з порушенням строків виконання рішення суду внести зміни в постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.07.2017, в частині 4. "з 22.02.2017 по 05.07.2017" викласти у наступній редакції "з 22.02.2017 по час поновлення на службі" (щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу);

- накласти на керівника суб'єкта владних повноважень відповідального за виконання рішення штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі, встановивши звіт про виконання судового рішення;

- зобов'язати МВС України притягнути до відповідальності посадових осіб УМВС України в Тернопільській області, винних в недопущенні позивача до виконання службових обов'язків, і стягнути з них завдану державі матеріальну шкоду, виплачену за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 року по 02 лютого 2018 року.

В судовому засіданні 02.03.2018 позивач та його представник по суті поданої заяви пояснили, що постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.07.2017 по справі №819/492/17 в частині поновлення позивача на посаді не виконано, а тому, просять суд заяву задовольнити.

Додатково повідомили, що наказом УМВС України в Тернопільській області (далі - УМВС) №13о/с від 29.12.2017 скасовано наказ УМВС України в Тернопільській області №2о/с від 21.02.2017 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас, проте, самого поновлення позивача на посаді так і не відбулось.

Також вказали, що наказ УМВС України в Тернопільській області від 16.02.2018 №5о/с про поновлення позивача, який долучений до відзиву, не отриманий ним і про його існування йому невідомо, а тому, вважають що рішення суду відповідачем не виконано.

Представник відповідачів в судове засідання не прибула, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. У клопотанні просить відмовити у задоволенні заяви з мотивів викладених у поданому відзиві на заяву.

У відзиві зазначила, що наказ УМВС України в Тернопільській області №2о/с від 21.02.2017 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас скасовано (наказ УМВС України в Тернопільській області №13о/с від 29.12.2017), а виконати рішення суду в частині поновлення останнього на посаді було неможливо, у зв'язку із допущеною судом опискою в резолютивній частині постанови - помилково вказано дату з якої необхідно поновити ОСОБА_1 - 07.11.2015, в той час як він був звільнений 21.02.2017.

Після набрання законної сили (16.02.2018) ухвалою суду від 30.01.2018 про виправлення описки у постанові суду, УМВС України в Тернопільській області 16.02.2018 видано наказ №5о/с яким поновлено ОСОБА_1 на раніше займаній посаді.

Враховуючи наведене, у відзиві зазначає, що постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.07.2017 по справі №819/492/17 виконана у повному обсязі, а тому, просить у задоволенні заяви відмовити.

Також, до відзиву додано докази стягнення на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.02.2017 по 05.07.2017 в сумі 16096,08 грн., як це передбачено рішенням суду.

Представник третьої особи - МВС України в судове засідання не прибув, хоча про дату час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду заяви за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд встановив наступне.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.07.2017 по справі №819/492/17 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.07.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково (том 1 аркуші справи 162-169), постановлено:

- Визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_3, від 21.02.2017 р. № 2 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з 21.02.2017 року;

- Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого (за рахунок старшого оперуповноваженого в ОВС) сектору розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку кримінальної міліції управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області з 07.11.2015 р.

- Стягнути з Управління МВС України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22.02.2017 р. по 05.07.2017 р. в сумі 16 096,08 (шістнадцять тисяч дев"яносто шість) грн. 08 коп. з урахуванням податків та інших обов'язкових платежів.

- В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

- Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягає негайному виконанню .

19.07.2017 року УМВС отримало з відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно до п.2 якої УМВС зобов'язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (том 2 аркуш справи 158-159).

Як зазначає відповідач у відзиві, виконати судове рішення про поновлення позивача з 07.11.2015 було неможливим, оскільки в період з 07.11.2015 по 21.02.2017 він перебував на службі, позивача звільнено 21.02.2017. Крім цього, всі штатні посади міліції України та зокрема УМВС з 07.11.2015 були скорочені.

Як виявилось, судом в резолютивній частині рішення було допущено описку в частині визначення дати з якої необхідно поновити позивача на посаді, про це буде вказано нижче.

З метою встановлення способу виконання судового рішення в частині поновлення на посаді УМВС 24.07.2017 звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з заявою відповідно до ст.263 КАС України у старій редакції (том 2 аркуш справи 62). Одночасно, УМВС звернулось до ДВС з заявою про зупинення вчинення виконавчих дій до ухвалення судом способу виконанню судового рішення.

Однак, вирішити заяву про встановлення способу виконання судового рішення виявилось неможливим, оскільки справа на той час перебувала у Львівському апеляційному адміністративному суді у зв'язку з апеляційним оскарженням постанови (том 2 аркуш справи 65).

13.12.2017 Львівський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою залишив постанову ТОАС від 05.07.2017 без змін (том 2 аркуш справи 53-59).

Справа повернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду 26.12.2017 (том 2 аркуш справи 61).

Наказом УМВС України в Тернопільській області від 29.12.2017 №13о/с скасовано наказ УМВС України в Тернопільській області від 21.02.2017 №2о/с в частині звільнення позивача з ОВС, та зазначено про виплату останньому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 16096,08 грн. Вказану суму ГУ ДКС у Тернопільській області 31.01.2018 стягнув з реєстраційного рахунку УМВС на користь позивача (том 2 аркуш справи 160, 162).

Зазначену раніше заяву УМВС України в Тернопільській області від 24.07.2017 про встановлення способу виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді з 07.11.2015 судом було розглянуто 07.02.2018.

07.02.2018 суд виніс ухвалу про відмову у задоволенні заяви УМВС України в Тернопільській області про встановлення способу виконання судового рішення та ухвалу про виправлення описки в рішенні суду, а саме, в даті, з якої необхідно поновити позивача - "з 22.02.2017" (том 2 аркуші справи 118-123).

Повний текст ухвали складено судом 31.01.2018, отже ухвала набрала законної сили 16.02.2018 (через 15 днів).

16.02.2018 УМВС України в Тернопільській області наказом від 16.02.2018 №5о/с поновлено позивача на посаді старшого оперуповноваженого (за рахунок старшого оперуповноваженого в ОВС) сектору розкриття злочинів проти особи УКР КМ УМВС України в Тернопільській області з 22.02.2017 року.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні посилались на те, що наказ УМВС України в Тернопільській області від 16.02.2018 №5о/с про поновлення позивача, не отриманий ним і про його існування йому взагалі невідомо, у зв'язку з чим, вважають що рішення суду відповідачем не виконано.

З даного приводу суд зазначає, що належним чином завірена копія наказу УМВС України в Тернопільській області від 16.02.2018 №5о/с про поновлення позивача на посаді долучена відповідачем до відзиву на заяву і міститься в матеріалах справи (том 2 аркуш справи 161), про що судом було повідомлено учасників справи в судовому засіданні 02.03.2018.

Тому, немає обґрунтованих підстав вважати, що вказаного наказу не існує, та що рішення суду відповідачем не виконано. У зв'язку з цим, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Слід зазначити, що відповідно до норм ч.6 ст.245 та ст.382 КАС України встановлення судового контролю є дискреційними повноваженнями суду, в тому числі і при вирішенні справи по суті (винесенні рішення), а не його обов'язком. Встановлення такого контролю за заявою учасника справи, в тому числі після винесення рішення по суті позовних вимог, не передбачено нормами КАС України.

Крім цього, якщо судом не було зобов'язано суб'єкта владних повноважень на подання звіту у встановлений строк, то відповідно до ч.8 ст.382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може здійснюватись також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу "Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця".

Наступна вимога заявника - накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф визначений ч.2 ст.382 КАС України також задоволенню не підлягає, оскільки враховуючи норми вказаної статті, такий штраф може бути накладено за наслідками розгляду звіту суб'єкта про виконання рішення суду, або у випадку його не подання, лише у разі, якщо суд зобов'язував останнього подати такий звіт. В матеріалах справи таке зобов'язання відсутнє.

Заявник також просить внести зміни в постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.07.2017 в частині 4. "з 22.02.2017 по 05.07.2017" та викласти у наступній редакції "з 22.02.2017 по час поновлення на службі". Це стосується виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з тривалим невиконанням відповідачем рішення суду про поновлення на посаді.

З даного приводу суд зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливості розгляду вказаного питання шляхом подання заяви в процесі виконання рішення суду (після прийняття рішення у справі), крім цього, це виходить за межі розгляду справи, потребує дослідження обставин, які виникли після прийняття рішення по суті позовних вимог, та може призвести до зміни змісту рішення суду яке набрало законної сили, що не допускається.

Також, відповідно до ч.8 ст.250 КАС України після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом (перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами).

Враховуючи наведене, належним способом захисту вказаних інтересів позивача є подання окремого позову щодо стягнення таких коштів.

Щодо зобов'язання МВС України притягнути до відповідальності посадових осіб УМВС України в Тернопільській області, винних в тривалому недопущенні позивача до виконання службових обов'язків, і стягнути з них завдану державі матеріальну шкоду, виплачену за час вимушеного прогулу, слід зазначити, що вказані питання є дискреційними повноваженнями відповідачів, і суд не вправі втручатись у їх здійснення.

Відповідно до ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Аналізуючи вказані норми суд приходить до висновку, що окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб може бути постановлено під час розгляду справи по суті та за умови наявності вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Враховуючи все наведене вище, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 245, 249, 250, 382 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 по справі №819/492/17 про внесення змін в рішення суду, накладення штрафу, встановлення судового контролю в адміністративній справі та зобов'язання МВС України притягнути до відповідальності винних осіб - відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 03 березня 2018 року.

Суддя Баб'юк П.М.

Копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.