Справа № 826/12221/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року (повний текст виготовлено 20 грудня 2017 року) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2017 року №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно встановлено обставини справи. Зокрема, позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням строку, встановленого п. 86.6 ст. 86 Податкового кодексу України, а тому є протиправним.

19 лютого 2018 року до київського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому відповідач підтримує правову позицію суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності перерахування до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за І квартал 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 04 липня 2017 року №1540/28-10-41-05/24584661, яким встановлено, що позивачу згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2016 року від 05 травня 2016 року № нараховано податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за І квартал 2016 року на суму 490 404 971 грн.

Граничний термін сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за І квартал 2016 року - 20 травня 2016 року.

Позивачем несвоєчасно сплачено самостійно визначені грошові зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2016 року по декларації від 05 травня 2016 року № на суму 72 753 147,98 грн. Кількість днів затримки 57, 60, 62 дні.

Зокрема, позивачем подано податкові декларацію 05 травня 2016 року № на суму 72 753 147,98 грн., строк сплати за даною декларацією настав 20 травня 2016 року. Суму податкового боргу 72 753 147,98 грн. за І квартал 2016 року сплачено платіжними дорученнями: від 15 липня 2016 року №21778 па суму 50 000 000,00 грн.; від 18 липня 2016 року №21846 на суму 20 000 000,00 грн.; від 20 липня 2016 року №22211 на суму 13 300 000,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2017 року №, яким позивачу нараховано грошове зобов'язання з податку на прибуток у вигляді штрафу у розмірі 14550629,60 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення надійшло позивачу 06 липня 2017 року, що підтверджується датою на штампі вхідної кореспонденції.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив та зазначив, що висновки акту перевірки про порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, є обґрунтованими, що свідчить про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

У апеляційній скарзі позивач заперечує проти таких висновків та обґрунтовує свої доводи виключно тим, що відповідачем не дотримано строки прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України , суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Системний аналіз тексту рішення суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги дає підстави для висновку про те, що предметом перегляду у апеляційному порядку є виключно порушення строків прийняття податкового повідомлення-рішення, як підстава для визнання його протиправним та скасування.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст. 54, 58 Податкового кодексу України, за результатами перевірки контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Сторонами не заперечується, що акт перевірки отримано позивачем 06 липня 2017 року. Заперечень на зазначений акт позивачем до контролюючого органу не подано.

Тобто, податкове повідомлення-рішення за актом перевірки від 04 липня 2017 року №1540/28-10-41-05/24584661 повинно бути прийняте до 20 липня 2017 року включно.

Натомість, податкове повідомлення-рішення № прийняте відповідачем 24 липня 2017 року.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Позивачем не заперечується відповідність форми податкового повідомлення-рішення встановленим вимогам.

Також позивачем не оспорюється порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України щодо несвоєчасної сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2016 року по декларації від 05 травня 2016 року № на суму 72 753 147,98 грн.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції, з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов'язання платника податків, суму такого зобов'язання.

Так, порушення строків прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення може бути однією з підстав визнання його протиправним.

Проте, лише порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення не може бути єдиною підставою для визнання його протиправним за умови встановленого порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов'язання платника податків .

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями ст.. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст.. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 26.02.2018

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.