Справа № 817/1644/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2018 року м. Рівне №817/1644/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, стягнення пені, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1В.) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправною бездіяльність ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області щодо ненаправлення до органів державної казначейської служби висновків із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню ФОП ОСОБА_1 з Державного бюджету України, за листопад, жовтень 2014 року; стягнути з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 пеню, нараховану на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за листопад, жовтень 2014 року, в розмірі 7563,91 грн.

Обґрунтовуючи позов, ФОП ОСОБА_1 вказує, що в 2015 році Державною податковою інспекцією у м. Рівному не підтверджено заявлене позивачем бюджетне відшкодування податку на додану вартість в сумі 14306,00 грн., у зв'язку з чим прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.03.2015 № та від 27.03.2015 №. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 у справі №817/1080/15, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 27.03.2015 № та від 27.03.2015 №. Позивач зазначає, що в ході судового розгляду були спростовані обставини щодо порушення ФОП ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту (рядок 19 декларації) за вересень 2014 року на суму 9397,00 грн. та до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту (рядок 18 декларації) за вересень 2014 року на суму 4029,00 грн. Судом було встановлено відсутність правових підстав вважати, що позивачем завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ у жовтні 2014 року на суму 9397,00 грн. та листопаді 2014 року на суму 4909,00 грн. Після набрання постановою Рівненського окружного адміністративного суду в справі №817/1080/15 законної сили сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою, однак контролюючий орган всупереч п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України не подав органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, чим допустив протиправну бездіяльність. У зв'язку з наведеним та на підставі пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України позивач просить стягнути з відповідача пеню за невідшкодовану заборгованість з бюджету по податку на додану вартість в сумі 7563,91 грн. за період з 31.10.2015 по 31.10.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з наведених у ньому підстав та просив задовольнити. В подальшому подав заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 24.01.2018 за клопотанням позивача суд ухвалив замінити первинного відповідача належним відповідачем Головне управління ДФС у Рівненській області.

Відповідач позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.124-125), в якому зазначив, що відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у Єдиному реєстрі заяв та тимчасовому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у межах сум, визначених законом про державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених Законом про державний бюджет на відповідний рік, між тимчасовим реєстром заяв та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснює Кабінет Міністрів України. Разом з тим вказав, що на день подання заперечення чинним законодавством не передбачено механізму відшкодування ПДВ, включених до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування структури такого реєстру. Повідомив, що враховуючи необхідність врегулювання цього питання, ДФС та Мінфін спільно працюють над внесенням змін до нормативно-правових актів з метою узгодження єдиного механізму відшкодування ПДВ згідно з заявами, які були внесені до тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Зазначає, що вказані обставини були повідомлені ФОП ОСОБА_1 листом Головного управління ДФС у Рівненській області від 18.09.2017 №1572/ФОП/17-00-13-09-04. Також відповідач вказав, що відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Разом з тим, вважає, що оскільки відшкодування заявлених позивачем сум ПДВ на даний час не відбулося, то стягнення пені, передбаченої п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, є передчасним. З наведених підстав просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи подав письмові пояснення (а.с.64), в яких вказав, що Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області не вступало у правовідносини з позивачем, а своїми діями або бездіяльністю не порушувало його законних прав та інтересів. Також повідомив, що з 01.04.2017 органи Казначейства в процесі відшкодування податку на додану вартість керуються Податковим кодексом України, Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26, Порядком інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.03.2017 № 326 (далі - Порядок № 326), та Порядку здійснення органами Державної казначейської служби України бюджетного відшкодування податку на додану вартість на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 31.03.2017 № 103.

Також представник третьої особи письмовим поясненням від 31.01.2018 підтвердив, що за наслідками перегляду програмного забезпечення Головного управління висновки по ФОП ОСОБА_1 після 08.09.2015 не надходили. Відшкодування пені здійснюється за рішенням суду відповідно до Порядку № 845 та наказу ДКСУ від 03.11.2015 № 307 (а.с.127).

Ухвалою суду від 31.01.2018 у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи вирішено розгляд справи здійснити в письмовому провадженні.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх зібраними у справі доказами, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, з урахуванням такого.

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_1 з 05.05.1998 зареєстрований виконавчим комітетом Рівненської міської ради як фізична особа-підприємець, з 30.05.1998 взятий на облік як платник податків, є платником податку на додану вартість, про що видано свідоцтво платника ПДВ від 10.12.1999 НБ №374182 (а.с.39).

Суд встановив, що згідно з поданою ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області податковою звітністю з податку на додану вартість сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2014 року, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, становить 9397 грн. (а.с.9-21); сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, становить 4909 грн. (а.с.22-32).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.05.2017 в справі №817/1080/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, встановлено, що в період з 18.02.2015 протягом п'яти робочих днів посадовими особами ДПІ у м. Рівному на підставі направлень на перевірку №21/61/17-16-17-01 та №22/61/17-16-17-01 від 18.02.2015 і наказу №91 від 18.02.2015 проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2014 року - листопад 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки №20/17-16-17-01/НОМЕР_1 від 03.03.2015.

За результатами проведеної перевірки складено акт, яким зафіксовано, що "на порушення ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ (рядок 23.1) у жовтні 2014 року на суму 9397 грн., у листопаді 2014 року на 4909 грн. та занижено суми податкового зобов'язання, що підлягає сплаті в бюджет (рядок 25) за вересень 2014 року на суму 4029 грн., за жовтень 2014 року на суму 8344 грн. та за листопад 2014 року на суму 772 грн."

На підставі вказаних висновків ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 27.03.2015, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах на загальну суму 19717,50 грн., в т.ч. 1145 грн. за основним платежем та 6572,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; №2 від 27.03.2015, яким ФОП ОСОБА_1 зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 14306,00 грн. за основним платежем та нараховано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 3576,50 грн.

За результатами судового розгляду адміністративної справи № 817/1080/15 постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 27.03.2015 № та від 27.03.2015 № (а.с.33-38).

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 апеляційну скаргу ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 у справі №817/1080/15 - без змін (а.с.39-43).

Таким чином, постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 у справі № 817/1080/15 набрала законної сили 08.09.2015.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, відповідно до наведених вище норм податкового законодавства, з набранням законної сили 08.09.2015 постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 у справі № 817/1090/15 закінчилась процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення, яким контролюючий орган зменшив позивачу заявлену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень, листопад 2014 року. Судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено правомірність визначеної позивачем суми бюджетного відшкодування за жовтень 2014 року в сумі 9397,00 грн., за листопад 2014 року в сумі 4909,00 грн.

Ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 у справі №817/1080/15 набрала законної сили з моменту її проголошення. Відповідач, представник якого приймав участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, був своєчасно та належно обізнаний з результатом судового розгляду.

Матеріалами справи стверджено, що ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області було подано касаційну скаргу на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 в справі № 817/1080/15. Ухвалою вищого адміністративного суду України від 30.09.2015 К/800/41626/15 касаційну скаргу було залишено без руху, встановлено скаржнику строк до 30.10.2015 для усунення недоліків касаційної скарги. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.11.2015 К/800/41626/15 касаційну скаргу повернуто скаржнику.

В ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідач не надав суду відомостей щодо дати отримання контролюючим органом ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 у справі № 817/1080/15. Разом з тим, факт оскарження в касаційному порядку ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області судових рішень першої та апеляційної інстанції у справі № 817/1080/15 свідчить про отримання контролюючим органом таких судових рішень в термін до 30.09.2015 (дата постановлення Вищим адміністративним судом України ухвали про залишення касаційної скарги без руху з підстав несплати судового збору). Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

Всупереч приписам п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Державною податковою інспекцією у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області після одержання судового рішення, яке свідчило про закінчення процедури судового оскарження податкових повідомлень-рішень, не подано органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суму відшкодування податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 за жовтень, листопад 2014 року. Зазначені обставини відповідачем визнаються.

Суд також враховує, що Законом України № 909-VІІІ від 24.12.2015 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" стаття 200 ПК України була викладена в новій редакції.

Відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України (в редакції Закону № 909-VІІІ) платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Контролюючий орган зобов'язаний протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки:

або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;

або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (абз.1-3 п.200.12 ст.200 ПК).

Відповідно до п.200.15 ст.200 ПК України (в редакції Закону № 909-VІІІ) у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов'язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Законом України № 1797-VІІІ від 21.12.2016 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", який набрав чинності з 01.01.2017, стаття 200 ПК України була викладена в новій редакції.

Вказаним законом був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з п.п.200.7.1 п.200.7 статті 200 Податкового кодексу України (в чинній редакції) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п.п.200.7.2 п.200.7 ст.200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу (абз.2 п.200.10 ПК).

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.

Так, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "г" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів (п.200.13 ст.200 ПК України).

При цьому, пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений Законом №1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок №26), який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року.

При цьому, Постановою встановлено, що до набрання чинності Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку №26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;

суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку №26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 12 Порядку №26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

У зв'язку з набранням чинності Порядком №26, з 01.04.2017 втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2016 N68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Пунктом 10 Порядку №68 було передбачено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про: зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату узгодження територіальним органом ДФС зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Таким чином, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01.04.2017, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

При цьому, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку №68, який діяв до 01.04.2017, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10.01.2017 єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

Водночас, з 01.04.2017 передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Отже, до 01.04.2017 відповідач мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

У свою чергу, після набрання чинності Порядком №26, тобто з 01.04.2017, відповідач мав внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

В ході судового розгляду адміністративної справи було достовірно встановлено факт узгодженості з 08.09.2015 сум бюджетного відшкодування позивачу, заявлених в деклараціях за жовтень, листопад 2014 року.

Матеріалами справи стверджено, що ФОП ОСОБА_1, не отримавши бюджетного відшкодування з ПДВ, неодноразово звертався до Головного управління ДФС у Рівненській області та ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області із вимогами про повернення суми бюджетного відшкодування (а.с.44-45,46-47).

Головне управління ДФС у Рівненській області листом за №1572/ФОП/17-00-13-09-04 від 18.09.2017 повідомило ФОП ОСОБА_1 про неможливість повернення суми бюджетного відшкодування з підстави, що чинним законодавством не передбачено механізму відшкодування сум ПДВ, включених до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та структури такого реєстру (а.с.48-50).

З огляду на проаналізовані вище норми податкового законодавства, якими врегульовано порядок відшкодування сум податку на додану вартість в період з моменту виникнення спірних взаємовідносин до даного часу, суд вважає безпідставними та відхиляє доводи відповідача щодо відсутності механізму відшкодування податку на додану вартість.

Факт неподання контролюючим органом висновку про узгоджену суму бюджетного відшкодування позивача до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відповідачем не заперечується та підтверджений третьою особою.

За таких обставин, суд вважає, що контролюючий орган у спірних правовідносинах діяв необгрунтовано та безпідставно, в порушення приписів п.200.15 ПК України не вчинив визначених законом дій щодо надання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суму узгодженого бюджетного відшкодування, чим допустив протиправну бездіяльність, внаслідок якої тривалий час порушується законне право платника податків на отримання узгодженої суми бюджетного відшкодування з ПДВ.

Таким чином, позовна вимога в означеній частині грунтується на матеріальному законі, відповідає обставинам справи, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до п.200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Суд вважає безпідставними та не приймає доводи відповідача, що нарахування пені здійснюється після відшкодування податку. При цьому суд виходить з того, що неподання контролюючим органом після узгодження судом суми бюджетного відшкодування до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені. Така ж позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 червня 2014 року у справі № 21-131а14.

Для визначення моменту, з якого у податкового органу виник обов'язок подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, для визначення, коли саме було порушене право позивача на отримання бюджетного відшкодування, а також для встановлення, з якої дати заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість вважається бюджетною заборгованістю, суд враховує наступне.

Статтею 3 Податкового кодексу України визначено, що до складу податкового законодавства України належать чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

В свою чергу, при обчисленні строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом, застосовуються положення Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 №ETS-76 (далі - Конвенція).

Оскільки податкові правовідносини належать до адміністративних, суд вважає, що правила обчислення строків, встановлені Конвенцією, підлягають застосуванню при обрахунку початку перебігу строків, визначених в ст.200 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.3 Конвенції, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом ст.2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Крім того, згідно зі ст.5 Конвенції, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо dies ad quem строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них.

Отже, в разі, якщо останній день вказаного строку припадає на вихідний або святковий день, то даний строк продовжується на наступний робочий день.

Як встановлено судом та зазначено вище по тексту судового рішення, датою узгодження суми бюджетного відшкодування є 08.09.2015. Відповідач не надав суду відомостей щодо дати отримання судового рішення від 08.09.2015, однак судом достовірно встановлено, що контролюючий орган отримав судове рішення про закінчення процедури судового оскарження не пізніше ніж 30.09.2015 (дата ухвали Вищого адміністративного суду в справі К/800/41626/15), що сторонами не заперечується.

Таким чином, суд вважає, що обов'язок ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області подати висновок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, починається з 01.10.2015 та закінчується 07.10.2015 (включно).

Відповідно до п.200.13 ст.200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, встановлений податковим законодавством на час виникнення спірних правовідносин строк, протягом якого сума бюджетного відшкодування підлягала до зарахування на поточний банківський рахунок платника податку, обраховується починаючи з 08.10.2015 та закінчується 14.10.2015 (включно) з урахуванням вихідних днів.

Однак, ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області в порушення вказаних вище приписів податкового законодавства впродовж установленого строку (з 01.10.2015 по 07.10.2015) відповідний висновок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не подано, чим контролюючий орган допустив протиправну бездіяльність, порушивши законні інтереси платника податку. Відповідно, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість 14306,00 грн. протягом визначеного статтею 200 Податкового кодексу України строку відшкодована не була.

Відтак, починаючи з 15.10.2015 сума 14306,00 грн. набула статусу заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, на яку підлягає нарахуванню пеня відповідно до п.200.23 ст.200 ПК України.

Водночас, позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України пеню за період з 31 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2017 року, тобто за менший період, ніж підтверджується матеріалами справи, що є правом позивача.

Таким чином, відповідно до п.200.23 ст.200 ПК України на суму бюджетної заборгованості 14306,00 грн. за період з 31.10.2015 по 31.10.2017 (всього 731 день) з урахуванням облікової ставки Національного банку України на момент виникнення пені 22% річних (а.с.51), нараховується пеня за наступним алгоритмом:

14306 х 22% х 120% х 731 / 365 (кількість днів у році) = 7563,91 грн.

Таким чином, враховуючи, що позивачем виконані всі необхідні умови для отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а контролюючий орган не вчинив визначених законом дій, спрямованих на перерахування позивачу бюджетного відшкодування, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на його користь ФОП ОСОБА_1 пені на суму бюджетної заборгованості за період з 31.10.2015 по 31.10.2017 в сумі 7563,91 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування та не підтвердив належними та допустимими доказами правомірності поведінки щодо ненаправлення до органів державної казначейської служби висновку з зазначенням суми податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з Державного бюджету України за жовтень, листопад 2014 року.

Таким чином, позовні вимоги про визнання бездіяльності контролюючого органу протиправною та стягнення на користь позивача пені є обгрунтованими, відповідають закону та обставинам справи, а тому підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України суд присуджує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору (а.с.2).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (вул. АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області (вул. С.Петлюри, 13, м. Рівне, 33028, ) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення пені задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 8, м. Рівне, 33018, ) щодо ненаправлення до органів державної казначейської служби висновків із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з Державного бюджету України, за жовтень, листопад 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 пеню, нараховану на заборгованість з відшкодування податку на додану вартість за жовтень, листопад 2014 року в розмірі 7563 (сім тисяч п'ятсот шістдесят три) грн. 91 коп. за період з 31.10.2015 по 31.10.2017.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 28 лютого 2018 року.

Суддя Дорошенко Н.О.