Справа № 826/3276/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 березня 2018 року м. Київ № 826/3276/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Державної міграційної служби України, Державної прикордонної служби України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про:

- визнання протиправними та скасування рішення і доручення відповідача 1, які стосуються вилучення у громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортів громадянина України для виїзду за кордон;

- визнання протиправними дії відповідача 2, які стосуються вилучення у громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортів громадянина України для виїзду за кордон;

- зобов'язання відповідача 1 вчинити всі можливі дії для повернення громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортів громадянина України для виїзду за кордон;

- зобов'язання відповідача 2 вчинити всі можливі дії для повернення громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортів громадянина України для виїзду за кордон.

Ознайомившись із позовною заявою, суд встановив її невідповідність вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Згідно частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ставки сплати судового збору визначені статтею 4 Закону України "Про судовий збір", де вказано, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1762 гривень.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судом встановлено, що позивачем заявлено чотири позовні вимоги немайнового характеру, однак, судовий збір сплачено лише у розмірі 2560,00грн., що підтверджується квитанціями від 06.12.2017р. на суму 1920,00грн. та від 17.11.2017р. на суму 640,00грн.

У той же час, суд зазначає, що з Комп'ютерної програми «Діловодства спеціалізованого суду» вбачається, що в провадженні судді Дегтярьової О.В. перебувала адміністративна справа №826/15051/17 за позовом між тими самими сторонами.

Так, ухвалою суду від 14.12.2017р. у справі №826/15051/17 позовну заяву повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 108 КАС України.

До матеріалів позовної заяви у вказаній справі позивачем було додано квитанції від №1221СВ18D2 від 06.12.2017р. на суму 1920,00грн. та від 17.12.2017р. на суму 640,00грн.

Суд зазначає, що пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

У зв'язку з тим, що позивачем зазначені вище квитанції були додані до матеріалів позовної заяви у справі №826/15051/17, а потім до матеріалів справи №826/3276/18, суд приходить до висновку, що вказані квитанції не є належним доказом сплати позивачем судового збору у справі №826/3276/18.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2819,20грн.

Крім того, відповідно до пункту 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не надано до суду такого підтвердження, всупереч встановленим вимогам вказаної статті.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини шостої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п'ятої цієї статті стосовно представника.

Частиною четвертою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Суд встановив, що позовна заява ОСОБА_2 від імені позивача підписана та подана представником - адвокатом ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12.11.2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3 На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_3 додав до позову копії вказаного договору від 12.11.2017 року, ордеру про надання правової допомоги серії КВ № 283359 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Дослідивши та проаналізувавши текст договору про надання правової допомоги від 12.11.2017 року суд виявив, що в тексті в цього договору безпосередньо повноваження на підписання та подання ОСОБА_3 до адміністративного суду від імені клієнта (ОСОБА_2) позовної заяви не передбачені.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що позивачу необхідно надати суду документальні докази на підтвердження наявності у представника - адвоката ОСОБА_3 повноважень на підписання та подання до адміністративного суду позовної заяви від імені ОСОБА_2.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд вважає за належне вказати, що зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали, зокрема:

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 2819,20грн. із відміткою банку про зарахування судового збору до бюджету на наступні реквізити: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 38004897; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 4007; код класифікації доходів бюджету - 22030001; призначення платежу: "Судовий збір, за позовом ________ (П.І.Б. чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва, ";

- документальні докази на підтвердження наявності у представника - адвоката ОСОБА_3 повноважень на підписання та подання до адміністративного суду позовної заяви від імені ОСОБА_2.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), відповідно частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін