Справа № 679/273/18
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/76/2018
Справа № 679/273/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд в складі: головуючої судді Гавриленко О.М., за участю секретаря судового засідання Василюк Л.С., представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Нетішинського міського сектору до громадянки ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України та її затримання з метою забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви та усних пояснень в судовому засіданні представника позивача, 31.01.2017 року під час прийому громадян було виявлено громадянку ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, яка 12.04.2014 року прибула на територію України у приватних справах. Остання змушена була покинути територію України не пізніше, ніж 90 днів з дня перетину кордону, проте добровільно у встановлений законодавством термін територію України не залишила, перейшовши на нелегальне становище та продовжує ухилятися від виїзду.

За вказане порушення відповідачку 31.01.2017 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Цього ж числа працівниками Нетішинського МС УДМС України в Хмельницькій області, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», було прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянки ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 та зобовязано її покинути територію України до 21.02.2017 року. Проте, відповідачка вказане рішення про примусове повернення не виконала.

За вказаних обставин позивачем заявлено вимогу про примусове видворення громадянки ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України та про її затримання з метою забезпечення видворення, з поміщенням до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову та пояснила, що не мала можливості виїхати до ОСОБА_3 Федерації, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі, при цьому зазначила, що розуміє, що вона не мала законних підстав для перебування в Україні.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що 31.01.2017 року працівниками Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області було виявлено громадянку ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ОСОБА_3 Федерації, яка згідно даних довідки Головного центру обробки спеціальної інформації за № 31/76 від 21.02.2017 року прибула на територію України 12.04.2014 року та перебуває на такій території в порушення правил перебування іноземців, що визначені ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» № 150 від 12.02.2012 року.

У звязку з цим, постановою завідувача Нетішинського МС УДМС України в Хмельницькій області від 31.01.2017 року громадянку ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, з накладенням штрафу, про що в матеріалах справи наявна відповідна постанова.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обовязок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у звязку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

У відповідності до ст. 26 вказаного Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

31.01.2017 року Нетішинським МС УДМС України в Хмельницькій області було прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянки ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, яким останню зобовязано покинути територію України до 21.02.2017 року. З вказаним рішенням відповідачка ознайомлена 31.01.2017 року, про що свідчить особисто поставлений нею підпис.

Проте, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, відповідачка не в змозі виконати вказане рішення за відсутності у неї необхідних коштів для виїзду з території України.

Крім цього, при розгляді справи не було встановлено фактів, які б свідчили про неможливість примусового видворення відповідачки за межі України за обставин, передбачених Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом МВС від 29.02.2016 року за № 748/288781, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п. 26 роз'яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 25.06.2009 року «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

Виходячи з вимог зазначених вище норм Закону та враховуючи те, що відповідачка не має законних підстав для перебування на території України, не виконала в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та ухиляється від його виконання, те, що існують ризики перешкоджання видворенню за межі території України, оскільки в останньої відсутні кошти для виїзду з території України, суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового видворення за межі України та затримання з метою забезпечення видворення за межі території України громадянки ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2

При цьому, суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання рішення суду в частині примусового видворення іноземця чи осіб без громадянства, що відповідатиме вимогам п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 241-246, 272, 288, 289, 371 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Нетішинського міського сектору (місцезнаходження: 30100, м. Нетішин вул. Енергетиків, 4 Хмельницької області) до громадянки ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 кім. 901 м. Нетішин Хмельницька область) про примусове видворення за межі території України та її затримання з метою забезпечення примусового видворення задоволити.

Примусово видворити за межі території України громадянку ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2.

Затримати громадянку ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення видворення її за межі території України з розміщенням в Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком до 6 (шести) місяців.

Рішення в частині примусового видворення громадянки ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Головуюча О.М. Гавриленко