Справа № 821/124/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/124/18
12 год. 35 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

22.01.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Служби у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації (далі - відповідач), треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_6, в якому просить визнати протиправною відмову відповідача, викладену у відповіді від 02.10.2017 за 3318/17 про неможливість взяття на облік потенційних опікунів / піклувальників ОСОБА_1; зобов'язати відповідача зареєструвати ОСОБА_1 в журналі обліку потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків - вихователів із занесенням даних про неї до Єдиного електронного банку даних про дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім'ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків - вихователів, на підставі заяви ОСОБА_1 від 19.09.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 (позивач) та його дружина ОСОБА_7 з травня 2006 року опікувались та виконували батьківські обов'язки щодо ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2). У квітні 2017 дітей було відібрано, оскільки не було належного оформлення, відповідно до чинного законодавства, опіки, піклування над малолітньою ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_6 та призначено ОСОБА_8 опікуном, піклувальником над дітьми. 19.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації із заявою про взяття його на облік потенційних опікунів/ піклувальників. Позивачем було отримано лист від 02.10.2017 №318/17, яким позивачу було відмовлено у постановленні на облік потенційних опікунів на підставі п.38 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини". Позивач вважає таку відмову відповідача незаконною, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

25.01.2018 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні 26.02.2018 об 11:00 год.

19.02.2018 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про призначення розгляду справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції на 26.02.2018 об 11:00 год.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідача проти позову заперечили з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов. В задоволенні позову просили відмовити повністю. Зазначили, що відповідно до поданих позивачем документів для взяття його на облік потенційних опікунів/ піклувальників, відповідачем встановлено, що згідно довідки МВС України ААА№0146343 громадянин ОСОБА_1 на території України станом на 11.09.2017 є особою, яку 13.06.1996 за ч.3 ст.206 КК України було засуджено до 4 років позбавлення волі, а тому він не може бути поставлений на облік потенційних опікунів. Крім того позивач не подав усіх необхідних документів, а саме: довідку про проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і рекомендацію центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо включення кандидатів до єдиного банку даних.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

19.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації із заявою про взяття його на облік потенційних опікунів/ піклувальників.

Листом від 02.10.2017 №318/17, ОСОБА_1 відмовлено у постановленні на облік потенційних опікунів на підставі п. 38 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини", а саме: діти - сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не можуть бути влаштовані в сім'ї осіб, які були засудженні за злочини проти життя та здоров'я особи, проти волі, честі та гідності особи, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Відмова обґрунтована тим, що згідно довідки ААА№0146343 громадянин ОСОБА_1 на території України станом на 11.09.2017 є особою, яку 13.06.1996 за ч.3 ст.206 КК України було засуджено до 4 років позбавлення волі, а тому він не може бути поставлений на облік потенційних опікунів.

Не погоджуючись з оскаржуваною відмовою, яка оформлена листом №318/17 від 02.10.2017, позивач звернувся до суду.

Отже спірні правовідносини стосуються правомірності відмови ОСОБА_1 у постановленні його на облік потенційних опікунів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства, визначені Законом України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13 січня 2005 року № 2342 (далі - Закон № 2342).

Відповідно до статті 1 Закону № 2342 прийомні батьки - подружжя або окрема особа, яка не перебуває у шлюбі, які взяли на виховання та для спільного проживання дітей-сиріт та/або дітей, позбавлених батьківського піклування; передача до прийомної сім'ї - добровільне прийняття за плату сім'єю або окремою особою, яка не перебуває у шлюбі, із закладів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, від одного до чотирьох дітей на виховання та для спільного проживання.

Статтею 11 Закону №2342 визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно зі статтею 12 Закону №2342 безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Служба у справах дітей: бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів; оформляє документи на усиновлення і застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначених цим Законом; оформляє клопотання щодо переведення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на інші форми влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; здійснює контроль за умовами влаштування і утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; здійснює моніторинг діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; здійснює інші заходи стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно з пунктами 1 Загального положення про центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 року № 573, центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (далі - центр) - спеціальний заклад, що проводить соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги. Мережа центрів складається з республіканського (Автономної Республіки Крим), обласних, Київського та Севастопольського міських (далі - регіональні центри), районних, міських, районних у містах центрів (далі - місцеві центри).

Статтею 14 Закону №2342 передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань сім'ї та дітей, здійснює нормативно-правове регулювання, координацію та методологічне забезпечення діяльності центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування стосовно соціального захисту дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб із їх числа, а також забезпечує додержання законодавства щодо встановлення опіки і піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, їх усиновлення, застосування інших передбачених законодавством форм влаштування дітей.

Пунктом 2.2 Порядку взаємодії центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і служб у справах дітей у процесі встановлення опіки, піклування, створення та забезпечення діяльності прийомних сімей та дитячих будинків сімейного типу, затвердженого Наказом Міністерства у справах сім'ї молоді та спорту України №3385 від 25.09.2009 року, обласні центри: планують та забезпечують підготовку фахівців регіональних, районних, міських, районних у містах, селищних та сільських центрів з питань встановлення опіки, піклування над дітьми, створення прийомних сімей і дитячих будинків сімейного типу та здійснення їх соціального супроводу ( не рідше одного разу на п`ять років); за поданням районних, міських, районних у містах служб у справах дітей формують групи, організовують та проводять навчання для кандидатів в опікуни, піклувальники, у прийомні батьки, батьки-вихователі із залученням фахівців служб у справах дітей, планують та забезпечують навчання прийомних батьків, батьків - вихователів з метою підвищення їх виховного потенціалу (один раз на два роки); надають протягом двох тижнів з моменту закінчення навчання службам у справах дітей рекомендацію про включення до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів і довідку про проходження навчання (курсу підготовки) кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі та їх копію відповідному центру і т.д.

Пунктами 3.1, 3.2 Порядку взаємодії центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і служб у справах дітей у процесі встановлення опіки, піклування, створення та забезпечення діяльності прийомних сімей та дитячих будинків сімейного типу, затвердженого Наказом Міністерства у справах сім'ї молоді та спорту України №3385 від 25.09.2009 року, міські центри соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді спільно зі службами у справах дітей планують та проводять інформаційні заходи для територіальної громади міста, забезпечують збір інформації щодо кандидатів у батьки-вихователі, проводять підготовку документів, зокрема: приймають звернення кандидатів у батьки-вихователі; проводять співбесіди з кандидатами; ведуть облік звернень цих кандидатів у журналі обліку звернень; приймають за актом приймання-передавання документів кандидатів батьки-вихователі документи, що подаються ними, надають допомогу у їх підготовці; спільно з міськими службами у справах дітей з метою ознайомлення з умовами проживання, визначення характеру сімейних стосунків, прийняття рішення щодо участі кандидата у навчанні відвідують кандидатів за місцем проживання. За результатами відвідування оформлюється акт обстеження житлово-побутових умов проживання.

Згідно п. 39 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, особи, в сім'ї яких влаштовуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, зобов'язані пройти за направлення служб у справах дітей курс навчання з проблем виховання таких дітей (за винятком осіб, які бажають усиновити дитину) в центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

При цьому пунктом 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, передбачено, що особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання:

заяву (від подружжя приймається спільна заява, підписана обома подружжями);

довідку про доходи за останні шість місяців або копію декларації про доходи, засвідчену в установленому порядку;

документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням; копію свідоцтва про шлюб (для осіб, які перебувають у шлюбі);

довідку про проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і рекомендацію центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо включення кандидатів до єдиного банку даних;

копію паспорта;

висновок про стан здоров'я заявника, складений за формою згідно з додатком 5;

довідку від нарколога та психіатра для осіб, які проживають разом із заявниками;

довідку про наявність чи відсутність судимості для кожного заявника, видану органами внутрішніх справ за місцем проживання заявника;

письмову згоду всіх повнолітніх членів сім'ї, що проживають разом з особою, яка бажає взяти дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, під опіку, піклування, утворити прийомну сім'ю або на власній житловій площі - дитячий будинок сімейного типу, засвідчену нотаріально або написану власноручно в присутності посадової особи, яка здійснює прийом документів, про що робиться позначка на заяві із зазначенням прізвища, ім'я, по батькові, підпису посадової особи та дати.

Строк дії документів, зазначених у цьому пункті, становить дванадцять місяців з дати видачі.

Відповідно до п. 41 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, служба у справах дітей за місцем проживання особи, яка виявила бажання взяти на виховання в сім'ю дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, з урахуванням результатів навчання у центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді: приймає документи, зазначені у пункті 40 цього Порядку; реєструє осіб у журналі обліку потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, що ведеться за формою згідно з додатком 6; вносить відомості про осіб до єдиного банку даних; протягом 10 днів після отримання заяви складає акт обстеження житлово-побутових умов, який додається до документів; готує висновок про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність її/його інтересам дитини.

Служба у справах дітей протягом 10 робочих днів після отримання від громадян України заяви перевіряє документи на відповідність вимогам законодавства, складає акт обстеження їх житлово-побутових умов, розглядає питання про можливість заявників бути усиновлювачами і готує відповідний висновок. У разі прийняття позитивного рішення ставить заявників на облік як кандидатів в усиновлювачі. Заявникам видається висновок разом з прошнурованими, пронумерованими, скріпленими печаткою, завіреними підписом керівника (заступника керівника) служби у справах дітей документам.

Відповідно до пояснень у судовому засіданні позивача, ОСОБА_1 (позивач) та його дружина ОСОБА_7 з травня 2006 року опікувались та виконували батьківські обов'язки щодо ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

У квітні 2017, зі слів позивача, дітей було відібрано, оскільки не було належного оформлення, відповідно до чинного законодавства, опіки, піклування над малолітньою ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_6

Як вбачається з наданого представником відповідача копії розпорядження голови Великоолександрівської районної державної Херсонської області №157 від 25.04.2017, з метою забезпечення права дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування на сімейне виховання та здоровий розвиток, відповідно до Закону України "Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини", рішення виконавчого комітету Центрально - міської районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 16.11.2016 №419 "Про надання неповнолітньому ОСОБА_6, малолітній ОСОБА_4 статусу дитини - сироти", відповідно до заяви громадянки ОСОБА_8, керуючись ст.. 6, пунктом 6 частини першої статті 13, пунктом 1 статті 22, пунктом 1 частини першої статті 39, частиною першої статті 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації": призначено ОСОБА_8, 1978 року народження, яка проживає за адресою: по АДРЕСА_1 опікуном, піклувальником над дітьми ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

У зв'язку з цими подіями, 19.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації із заявою про взяття його на облік потенційних опікунів/ піклувальників та було надано документи передбачені пунктом 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866.

При вивчені документів, які були подані ОСОБА_1, працівниками відповідача було з'ясовано наступне:

- відсутня довідка про проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і рекомендацію центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо включення кандидатів до єдиного банку даних;

- довідка про наявність чи відсутність судимості для кожного заявника, видана територіальним центром з надання сервісних послуг МВС за місцем проживання заявника не відповідає вимогам, відповідно до наказу МВСУ від 29.11.2016 №1256 "Про організацію доступу до відомостей персонально - довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України". Позивачем було невірно вказано мету замовлення довідки.

Також, представником відповідача зазначено, що ОСОБА_1 у 2014 році вже звертався до служби у справах дітей районної державної адміністрації із заявою про взяття його на облік потенційних опікунів, піклувальників, оскільки заявник 13.06.1996 був засуджений за ч.3 ст. 206 КК України до 4 років позбавлення волі, йому було відмовлено.

Враховуючи зазначене, листом від 02.10.2017 №318/17, ОСОБА_1 було відмовлено у постановленні на облік потенційних опікунів на підставі п.38 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини", а саме: діти - сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не можуть бути влаштовані в сім'ї осіб, які були засудженні за злочини проти життя та здоров'я особи, проти волі, честі та гідності особи, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Відмова обґрунтована тим, що згідно довідки ААА№0146343 громадянин ОСОБА_1 на території України станом на 11.09.2017 є особою, яку 13.06.1996 за ч.3 ст.206 КК України було засуджено до 4 років позбавлення волі, а тому не може бути поставлений на облік потенційних опікунів.

Як на підставу для визнання незаконною відмову відповідача, оформлену листом від 02.10.2017 за 3318/17 про неможливість взяття на облік потенційних опікунів/ піклувальників, позивач посилається на те, що станом на день звернення до відповідача, він вважається таким, що не має не знятої чи не погашеної судимості, вони з дружиною ведуть здоровий та правильний спосіб життя і можуть бути добросовісними опікунами.

Суд не приймає такі посилання позивача та зазначає наступне.

Пунктом 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, передбачено, що особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання, у тому числі: довідку про наявність чи відсутність судимості для кожного заявника, видану органами внутрішніх справ за місцем проживання заявника.

З дослідженої в судовому засіданні довідки ААА№0146343, виданої Міністерством внутрішніх справ України Департаметом інформаційних технологій, встановлено, що «…громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на території України станом на 11.09.2017 є особою, яку 13.06.1996 засуджено Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.206 КК України (в редакції 1960) до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.26 КК України (в редакції 1960) визнано особливо небезпечним рецидивістом. 14.05.1997 постановою Дніпровського обласного суду виключено визначення особливо небезпечним рецидивістом. Звільнено 23.03.2000 з місць позбавлення волі по відбуванню строку покарання. Особа у розшуку не перебуває та відповідно до ст. 88-90 КК України визнається, що не має судимості».

Відповідно до п.38 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини" встановлено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не можуть бути влаштовані в сім'ї осіб, які у тому числі: були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Зазначене, також відповідає вимогам ст. 212 Сімейного кодексу України.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 був засуджений за ч.3 ст.206 КК України (в редакції 1960) «Хуліганство» до 4 років позбавлення волі. Відповідно до КК України (в редакції 2001 року) «Хуліганство» віднесено до злочинів проти громадського порядку та моральності, що є підставою для відмови у взятті на облік потенційних опікунів/ піклувальників особи, яка була засуджена за вказаний злочин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 березня 2018 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 10.3.3