Справа № 145/1104/17
Суддя: Кіосак Н. О.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

"15" лютого 2018 р. Справа № 145/1104/17

Провадження № 2-а/145/4/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

позивача ОСОБА_1,

в справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправними дії та рішення УПФ України у Тиврівському районі Вінницької області щодо застосування під час перерахунку його пенсії обмеження її максимальним розміром.

Зобов'язати Вінницьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України №18-953зп від 16.06.2016 року, починаючи з 01.03.2016 року без обмеження максимальним розміром.

Позов обґрунтовує тим, що 19 лютого 2009 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ Дарницьким районним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві йому призначена пенсія за вислугою років в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати.

01 березня 2011 року він був звільнений з роботи в органах прокуратури України.

19 липня 2016 року він звернувся в управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі та відсотках відповідно до ч. 13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) від суми місячної заробітної плати.

25 липня 2016 року управлінням Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області йому відмовлено у проведенні перерахунку його пенсії.

07 грудня 2016 року Тиврівським районним судом ухвалено постанову за його позовом до УПФ України в Тиврівському районі та визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі та зобов'язано дане управління здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-959 зп від 14.06.2016 року, починаючи з 01.03.2016 року.

Листом начальника Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 22.06.2017 року йому повідомлено про те, що управлінням Пенсійного фонду України у Тиврівському районі згідно рішення суду. Одночасно з 01.03.2016 року пенсію обмежено максимальним розміром на підставі абзацу 3 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи « від 08.07.2011року № 3668 -VI, оскільки зняття обмеження максимального розміру не було предметом судового рішення.

З огляду на положення ст. 22, 64 Конституції, абзацу 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668 -VI від 08.07.2011 року, вважає дії щодо обмеження його пенсії максимальним розміром незаконними і такими, що порушують його Конституційні соціальні права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 12.12.2017 року з урахуванням ухвали Тиврівського районного суду від 15.02.2018 року позов ОСОБА_1 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в частинні визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України №18-953зп від 16.06.2016 року без обмеження максимальним розміром, за період з 01.03.2016 року по 06.06.2016 року залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов в решті вимог підтримав, просить його задоволити підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку.

Згідно з поданими письмовими запереченнями відповідача проти позову Закон України «Про прокуратуру «№1789-ХІІ від 05.11.1991 року втратив чинність і 15.07.2015 року набув чинності новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року, у ч.20 ст. 86 якого зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМУ. На сьогодні порядок та умови перерахунку пенсії працівникам прокуратури КМУ не визначені, тому не здійснюються.

Відповідно до ч.18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 3 статті 27 Закону України від 09.07.2003року № 1058-IV передбачено, що тимчасово до 31.12.2017 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 грн.

Суд, вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З 16.02.2009 року позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Тиврівському районі та отримував пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 90% від суми заробітної плати.

Вінницьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України створено на підставі постанови КМУ від 21 грудня 2016 р. № 988, шляхом злиття правління Пенсійного фонду України в Вінницькому районі та управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі.

19.07.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-959зп від 14 червня 2016 року, проте отримав відмову, що слугувало підставою для звернення позивача до суду.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 07.12.2016 року (справа №145/1408/16-а) визнано протиправними дії та рішення управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області від 25.07.2016 року щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18- 959 зп від 14.06.2016 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-959 зп від 14.06.2016 року, починаючи з 01.03.2016 року.

Питання щодо перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру пенсії позивачем в даному позові не ставилось і предметом судового розгляду не було.

Відповідно до вимог ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, у якій зазначено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Керуючись вимогами ч.13 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. №2663-ІІІ), обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до вимог ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. №2663-ІІІ), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому, до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" вносились певні зміни.

Так, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011р. до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено нову норму, згідно із якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Згідно з нормами пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (Закон набрав чинності з 01.10.2011р.), обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, внесені зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13, 18, ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що при перерахунку пенсії позивачу як працівнику прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до вимог ч.1 ст.58 Конституції України, закони та нормативні акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до вимог ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Дана правова підтверджується також рішеннями Конституційного Суду України (від 06.07.1999р. №8-рп/99, від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004, від 11.10.2005р. №8-рп/2005, від 09.07.2007р. №6-рп/2007), постановами Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13) та від 17.12.2013р. (справа №21-445а-13).

Частиною 18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №3668-VІ зміни до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч.13, 18 ст.50 Закону №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ не зазнали.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі суд виходить з того, що згідно ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до ст. 50-1 Закону щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Суд звертає увагу на те, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч. ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які у зв'язку із прийняттям Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" змін не зазнали.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі №21-348а13, від 06 жовтня 2015 року у справі №21-2432а15 та від 01 березня 2016 року у справі №21-3397а15 (161/20170/14-а).

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Про підстави обмеження розміру пенсії позивач дізнався із листа відповідача від 22.06.2017 року №М-15, в якому відповідач повідомив позивача, що перерахунок його пенсії проведений згідно рішення Тиврівського районного суду від 07.12.2016 року, в якому зняття обмеження максимального розміру предметом розгляду не було.

Вказана відповідь надана позивачу згідно його заяви від 07.06.2017 року. Отже, у зв'язку з обмеженням терміну виплати пенсій нормами спеціального закону - частини вісімнадцятій статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, позивач має право на перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з 07.06.2016 року.

Згідно ч.3 ст. 30 КАС України справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 15, 72, 77, 90, 242, 244, 245, 246 КАС України, ст.ст. 19, 22 Конституції України, пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи",

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії та рішення управління Пенсійного фонду України в Тиврівському районі Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо застосування під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 обмеження її максимальним розміром з 07.06.2016 року.

Зобов'язати Вінницьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України №18-953зп від 16.06.2016 року, починаючи з 07.06.2016 року без обмеження максимальним розміром.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, тобто з 16 лютого 2018 року, до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тиврівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Суддя: Н. О. Кіосак