Справа № 800/395/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2018
м. Київ

справа № 800/395/17

(П/9901/199/18)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Гриціва М.І., Мороз Л.Л., -

за участю секретаря судового засідання Кочерги В.П.;

учасники справи:

представник відповідача Погребняк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання незаконними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (надалі - відповідач, Комісія), в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Комісії № 18дп/17 від 16 серпня 2017 року (надалі - Рішення № 18дп/17, оскаржуване Рішення).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Комісії № 18дп/17 на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури за грубе порушення вимог Закону України «Про прокуратуру», правил прокурорської етики, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики. Однак, на думку позивача, дане рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки відповідачем, при його прийнятті, було допущено як порушення процедури проведення засідання, так і порушення норм матеріального права.

Позивач зазначив, посилаючись на статтю 62 Конституції України, що факт нібито вчинення ним дисциплінарного проступку ґрунтується виключно на матеріалах (доказах) кримінального провадження за частиною третьою статті 368 Кримінального кодекс України (надалі -КК України), однак у цьому кримінальному провадженні його вина не встановлена, обвинувальний вирок, який набрав законної сили стосовно нього відсутній.

Також у позовній заяві ОСОБА_2 зазначає про не врахування Комісією у оскаржуваному Рішенні його доводів, викладених у запереченнях, та неправильного тлумачення відповідачем його прохання щодо проведення засідання Комісії без участі позивача.

Окрім того, позивач вважає, що передбачене пунктом 3 частини першої статті 49 Закону Закон N 1697-VII дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури може застосовуватись лише у випадках, передбачених статтею 51 Закону «Про прокуратуру», однак в Рішенні № 18дп/17 такі випадки не були наведені.

Що стосується порушення відповідачем процедури проведення засідання, на якому оскаржуване Рішення було прийняте, ОСОБА_2 вказав, що Комісія неналежно повідомила його про час, день та місце засідання, а дана обставина, у свою чергу, спричинила порушення його права на захист, надання пояснень, обґрунтованих заперечень, тощо.

Представник Комісії у відзиві на дану позовну заяву зазначив, що вчинення позивачем дисциплінарного проступку дискредитує його як працівника прокуратури, підриває авторитет органів прокуратури, завдає шкоди інтересам держави та суспільства та є несумісним з подальшим перебуванням в органах прокуратури.

Також представник Комісії вказав на зазначення позивачем у Анкеті доброчесності прокурора недостовірних тверджень щодо не вчинення ним дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Окрім того, враховуючи відсутність позивача на засідання Комісії 9 серпня 2017 року та наявність листа, надісланого ним електронною поштою, в якому він погоджується із проведенням засідання без особистої участі, Комісія прийшла висновку про можливість розгляду даного питання без участі ОСОБА_2

Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його особистої участі. Також у заяві просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, а оскаржуване Рішення є законним, оскільки факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджується в повному обсязі зібраним у ході досудового розслідування доказами, матеріалами і висновками службового розслідування та матеріалами перевірки дисциплінарної скарги.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Судом встановлені наступні обставини.

Наказом прокурора Донецької області від 8 лютого 2017 року № 422-к ОСОБА_2 призначено на посаду прокурора Торецького відділу Констянтинівської місцевої прокуратури Донецької області.

31 травня 2017 року до Управління СБ України в Донецькій області із заявою звернувся оперуповноважений сектору кримінальної поліції Торецького відділення поліції Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області Тараруєв О.О. про вимагання неправомірної вигоди в розмірі 3000 (три тисячі) грн. з боку прокурора Торецького відділу Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області. ОСОБА_2

Наказом Прокуратури Донецької області від 7 червня 2017 року № 1019-к позивача відсторонено від виконання службових обов'язків на строк проведення службового розслідування (перевірки).

20 червня 2017 року Комісією прокуратури Донецької області прийнято Висновок за наслідками проведення службової перевірки за фактом порушення Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів прокуратури Торецького відділу Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2 Даним Висновком встановлено, зокрема, наступне:

- відомості про недостовірність тверджень, поданих позивачем у Анкеті доброчесності прокурора, підтвердились в частині не вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також в частині сумлінного виконання обов'язків прокурора та неухильного дотримання присяги працівника прокуратури;

- визнано, що з боку прокурора Торецького відділу Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 встановлено грубе порушення вимог Закону N 1697-VII, Кодексу професійної етики та поведінки прокурора, що є несумісним з його подальшим перебуванням на роботі в органах прокуратури;

- рекомендовано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади та з органів прокуратури Донецької області;

- відповідно до частини другої статті 45 Закону N 1697-VII дисциплінарну скаргу стосовно ОСОБА_2 направити до Комісії для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження відносно останнього.

10 липня 2017 року до Комісії надійшла дисциплінарна скарга прокурора Донецької області про вчинення прокурором Торецького відділу Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2 дисциплінарного проступку.

Підставою для скарги стало затримання ОСОБА_2 на отриманні неправомірної вигоди від співробітника поліції в розмірі 3000 гривень, що свідчить про порушення Закону України «Про прокуратуру» та Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури.

16 серпня 2017 року Комісією прийнято Рішення № 18дп-17, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури. Рішення обґрунтовано тим, що позивач вчинив дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, також ОСОБА_2 було здійснено одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем доведена законність та обґрунтованість Рішення № 18дп/17, з огляду на наступне.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України встановлено Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (надалі - Закон № 1697-VII).

Частиною першою статті 4 Закону №1697-VII передбачено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Частиною першою статті 45 Закону №1697-VII передбачено, що дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Стаття 46 Закону №1697-VII регламентує порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Згідно з частиною четвертою цієї статті після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки .

До завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв'язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням (частина дев'ята).

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення (частина десята).

З матеріалів справи вбачається, що автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження дисциплінарну скаргу щодо позивача розподілено заступнику голови Комісії ОСОБА_9

24 липня 2017 року заступником голови Комісії прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження щодо позивача.

31 липня 2017 року членом Комісії ОСОБА_9 складено висновок, яким він пропонував ОСОБА_2 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури за грубе порушення вимог Закону N 1697-VII, правил прокурорської етики, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Згідно з частинами першою, другою статті 47 Закону №1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

До повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Частиною третьою статті 47 Закону №1697-VII передбачено, що висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор:

1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності;

2) не з'явився на засідання, не повідомивши про причини неявки;

3) не з'явився на засідання повторно.

Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

Частиною четвертою статті 47 Закону №1697-VII встановлено, що прокурор, який не братиме участі в засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п'ята).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід (частина шоста).

Відповідно до матеріалів справи перше засідання Комісії щодо розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_2 було призначеного на 9 серпня 2017 року об 11:00 годині. Про це засідання позивача було повідомлено листом № 11/2/4-89дс-60дп-17-5586вик-17 від 31 липня 2017 року.

Згідно з довідкою, складеною заступником керівника Костянтинівської місцевої прокуратури Кучеренком Р.В., 7 серпня 2017 року позивача також повідомлено у телефонній розмові про засідання Комісії 9 серпня 2017 року об 11:00 годині. На дане засідання позивач не з'явився, не повідомивши про причини неявки.

9 серпня 2017 року Комісія прийняла рішення, яким визнала за можливе розглянути Висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора Торецького відділу Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2 у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-89дс-60дп-17 за його відсутності. Натомість, рішення по суті дисциплінарної справи не прийняли та призначили друге засідання.

Наступне засідання Комісії призначено було на 16 серпня 2017 року.

Відповідно до листа прокурора відділу 25/2/2 УВБ Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України 10 серпня 2017 року позивача повідомлено про призначення наступного засідання Комісії.

15 серпня 2018 року ОСОБА_2 надіслав заперечення на дисциплінарну скаргу прокурора Донецької області, в яких також зазначив про відсутність можливості прибути на засідання Комісії, а тому не заперечував провести наступне засідання без його участі.

Враховуючи, що на адресу ОСОБА_2 Комісією 31 липня 2017 року було направлено повідомлення про засідання в письмовому вигляді з додаванням копії дисциплінарної скарги та висновку, та додатково повідомлено за допомогою телефону, а оскаржуване Рішення прийнято на засіданні 16 серпня 2017 року, тобто більше ніж через 10 днів, тому доводи ОСОБА_2 щодо неналежного повідомлення про засідання є необґрунтованими. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем були надіслані заперечення на скаргу, в яких він вказав про неможливість прибуття на засідання Комісії 16 серпня 2017 року та надав згоду на розгляд дисциплінарної справи без його особистої участі, що також спростовує твердження щодо порушення процедури проведення засідань Комісією.

Приписами статті 48 Закону №1697-VII передбачений порядок прийняття рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Копія рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийняте за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті у семиденний строк.

Щодо доводів позивач про можливість застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури може застосовуватись лише у випадках, передбачених статтею 51 Закону № 1697-VII, колегія суддів зазначає, що вони є помилковими, оскільки стаття 51 Закону № 1697-VII визначає окремі загальні умови звільнення прокурора з посади, які не пов'язані із наслідками дисциплінарного провадження.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, підставою для застосування дисциплінарного стягнення до позивача стали його дії, що полягали у пропонуванні оперуповноваженому ОСОБА_5 не притягувати його до кримінальної відповідальності за грошову винагороду.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за: вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;

за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 49 Закону №1697-VII одним із видів дисциплінарного стягнення, що може бути накладено на прокурора, є звільнення з посади в органах прокуратури.

Пунктом 1 частини четвертої статті 49 Закону №1697-VII передбачено, що за результатами дисциплінарного провадження Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів може прийняти рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора (крім Генерального прокурора) у разі, якщо дисциплінарний проступок, вчинений прокурором, має характер грубого порушення.

Згідно зі статтею 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури від 28 листопада 2012 року N 123 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) працівнику прокуратури слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати високе звання працівника прокуратури, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс.

З матеріалів службового розслідування, що містяться у дисциплінарному провадженіё зокрема з пояснень ОСОБА_5, протоколу огляду та прослуховування аудіо запису, заяви ОСОБА_5, тощо, встановлено, що позивач вступив у позаслужбові особисті стосунки з особою, щодо якої проводив прокурорську перевірку, обговорював можливість приховування встановлених ним порушень, а також питання фінансового характеру на ґрунті службової діяльності, встановлено факт вилучення коштів на робочому місці позивача та обставини, за яких вони були туди покладені ОСОБА_5 за сприянням позивача.

Сам ОСОБА_2 уникав особистих пояснень під час службового розслідування і не спростовував пояснень ОСОБА_5 та інших осіб.

Отже, враховуючи, що вищенаведені дії позивача не узгоджуються з моральними та етичними нормами діяльності прокурора, дискредитують його як представника прокуратури та є грубим порушенням правил прокурорської етики, Комісія на законних підставах притягнула ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Доводи ОСОБА_2 щодо відсутності вироку суду, який би встановлював факт вчинення ним кримінального правопорушення колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідач не вирішував питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_2, яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевірив викладені в скарзі доводи на предмет дотримання вимог, що ставляться до посадових осіб органів прокуратури та наявності або відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку.

При цьому слід зазначити, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, хоч і прийнято на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно позивача за частиною третьою статті 368 КК України, ґрунтується на самостійних правових підставах. Докази, покладені в основу оскаржуваного Рішення, отримані Комісією законно і можуть бути покладені в основу Рішення.

Інкриміноване ОСОБА_2 діяння, хоч і збігається у часі, може, окрім підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, бути підставою для притягнення до іншого виду відповідальності - дисциплінарної. Вказане відповідає конституційному положенню (статті 61 Конституції України) про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що Рішення № 18дп/17 відповідає вимогам, закріпленим у статті 2 КАС України, є обґрунтованим, прийнято Комісією із дотриманням вимог чинного на момент його постановлення законодавства, відповідно до наданих відповідачу повноважень, а тому не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 159-163, 241-246 КАС України -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання незаконними та скасування рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з дня її проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 2 березня 2018 року.

Головуючий Гімон М.М.

Судді Берназюк Я.О.

Бучик А.Ю.

Гриців М.І.

Мороз Л.Л.