Справа № 2а/1270/7354/12
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2018 року

м. Київ

справа №2а/1270/7354/12

касаційне провадження №К/9901/1243/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

за участю секретаря Шевчук П.О.

представників:

позивача - не з'явився

відповідача - Демченка С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2013 (суддя Захарова О.В.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 (головуючий суддя - Компанієць І.Д., судді: Сіваченко І.В., Бишов М.В.) у справі № 2а/1270/7354/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.09.2012 № .

Луганський окружний адміністративний суд постановою від 24.01.2013 адміністративний позов задовольнив повністю.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.03.2013 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2013 залишив без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби оскаржила їх в касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2013, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: статті 83, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 149.1 статті 149, пункту 152.1 статті 152 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статей 7, 9, 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях).

Зокрема, зазначає, що господарські операції позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Різнопрофіль», Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство Сервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Квік Дан», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовий Альянс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інструменти нових технологій» не мали реального характеру.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач наголошував на тому, що зазначені контрагенти Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» не мають необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької та економічної діяльності, відсутні за вказаним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням, співпрацюють із суб'єктами господарювання, діяльність яких направлена на отримання податкової вигоди у вигляді заниження податкових зобов'язань.

Вищим адміністративним судом України ініційовано питання про відновлення Луганським окружним адміністративним судом втраченого судового провадження у справі № 2а/1270/7354/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Луганський окружний адміністративний суд ухвалою від 23.12.2015 відновив втрачене судове провадження в адміністративній справі № 2а/1270/7354/2012 в частині.

Суд дійшов висновку щодо можливості здійснення касаційного перегляду на підставі відновлених матеріалів справи.

В судовому засіданні Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби заявлено клопотання про заміну відповідача у справі - Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби у зв'язку з реорганізацією, яке згідно із статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає задоволенню.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з податку на прибуток за другий - четвертий квартали 2011 року, результати якої оформлено актом від 30.05.2012 № 36/14-0/05763797.

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення Публічним акціонерним товариством «Луганськтепловоз» вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 149.1 статті 149, пункту 152.1 статті 152 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неврахування при формуванні показників податкової звітності з податку на прибуток за другий - четвертий квартали 2011 року висновків акта перевірки від 12.03.2012 № 87/83-0/05763797 та прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення від 20.03.2012 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за перший квартал 2011 року на 47885,00 грн., за другий - третій квартали 2011 року на 87031495,00 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.09.2012 № , згідно з яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1045414,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 10.09.2012 у справі № 2а/1270/2598/2012, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.11.2012, податкове повідомлення-рішення від 20.03.2012 № визнано недійсним та скасовано, а тому зазначений акт індивідуальної дії не створює жодних правових наслідків для платника податку на прибуток-позивача у справі.

В той же час, судами залишено поза увагою, що передбачене частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій) звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративний суд не повинен сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій), учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

В свою чергу, вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного з 15.12.2017), зобов'язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Проте, суди попередніх інстанцій, підтримуючи правову позицію позивача, в порушення наведених норм процесуального права, доводи контролюючого органу щодо безтоварного характеру господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Різнопрофіль», Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство Сервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Квік Дан», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовий Альянс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інструменти нових технологій» не перевірили, відповідні докази не витребували, правової оцінки посиланню органів доходів і зборів на наявність у цих суб'єктів господарської діяльності ознак фіктивності не надали.

До того ж, як свідчать дані Єдиного державного реєстру судових рішень, судові рішення, внесені до якого, відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262-IV є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2016 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10.09.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.11.2012 скасовано, а справу № 2а/1270/2598/2012 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 провадження у справі № 2а/1270/2598/2012 зупинено до 28.02.2018.

За таких обставин, покладення попередніми судовими інстанціями в основу прийнятих рішень обставин, встановлених судовим рішенням у справі № 2а/1270/2598/2012, також не можна визнати об'єктивним.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

З огляду на викладене, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів (які у разі необхідності слід витребувати в осіб, які беруть участь у справі) повинен самостійно кваліфікувати поведінку позивача та дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Замінити відповідача у справі - Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби її правонаступником - Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 у справі № 2а/1270/7354/2012 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк