Справа № 127/20156/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/20156/17

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов В.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

28 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, начальника відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Кушніра Володимира Миколайовича, головного спеціаліста сектору організації запобігання нелегальної міграції Державної міграційної служби України Управління ДМС у Вінницькій області Циркула Павла Валерійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до заступника начальника Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, начальника відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Кушніра Володимира Миколайовича, головного спеціаліста сектору організації запобігання нелегальної міграції Державної міграційної служби України Управління ДМС у Вінницькій області Циркула Павла Валерійовича про визнання протиправними дій головного спеціаліста сектору організації запобігання нелегальної міграції Державної міграційної служби України Управління ДМС у Вінницькій області Циркула Павла Валерійовича щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2017 року, визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2017 року.

01 грудня 2017 року ОСОБА_2 подала заяву про зміну підстави позову, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн щодо ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2017 року та направлення справи на новий розгляд до органів Державної міграційної служби України Управління ДМС у Вінницькій області.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2018 року позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_2 вперше звернулася до суду з позовом з дотриманням 10-денного строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, однак вказана позовна заява була повернута позивачу. З урахуванням наведеного позивач вважає, що не пропустив строк звернення до суду, оскільки в несвоєчасному зверненні до суду немає його вини.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник начальника Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області Кушнір Володимир Миколайович зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що заступник начальника управління ДМС у Вінницькій області - начальник відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Кушнір В.М. 10.08.2017 року виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 206 КУпАП. Зазначену постанову ОСОБА_2 отримала 10.08.2017 року (а.с. 8).

18.08.2017 року позивач подав адміністративний позов про оскарження дій заступника начальника Управління ДМС у Вінницькій області - начальника відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Кушніра В.М. та про скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2017 року в адміністративній справі №127/17758/17 вказаний адміністративний позов повернуто позивачу (а.с. 3).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2017 року в адміністративній справі №127/19650/17 заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишено без задоволення, а адміністративний позов - без розгляду (а.с. 34). Ухвалу суду від 18.09.2017 року позивач отримала 28.09.2017 року (справа №127/19650/17 а.с. 12, 14). Зазначена ухвала суду позивачем не оскаржувалась та набрала законної сили.

21.09.2017 року позивач повторно звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, в якому просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк звернення до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2017 року в адміністративній справі №127/20156/17 відкрито провадження (а.с. 12).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2017 року, при вирішенні питання щодо визнання поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, провадження у вказаній адміністративній справі було закрито на підставі ч. 4 ст. 157 КАС України (в редакції, чинній станом на 23.10.2017 року) (а.с. 36).

Не погодившись із такою ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 року ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2017 року була скасована, а справа направлена до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду справи (а.с. 83-84).

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а причини пропуску вказаного строку, на які посилається позивач, вже були предметом судового дослідження, і їм була надана відповідна правова оцінка в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2017 року в адміністративній справі №127/19650/17 про залишення без розгляду позову ОСОБА_2

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду та виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України в редакції, що діяла на момент подання позивачем позову у даній справі, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України в редакції, що діяла на момент подання позову, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 повторно звернулася до суду з адміністративним позовом 21 вересня 2017 року. При цьому, в обґрунтування причини пропуску строку звернення до суду зазначає, що нею фактично не був пропущений зазначений строк, оскільки у зв'язку з необізнаністю з вимогами процесуального закону та без відповідного представника вона не змогла в повній мірі реалізувати своє право на оскарження постанови в суді в порядку, встановленому законом.

Водночас, суд першої інстанції не надав оцінку доводам клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що їм була надана відповідна правова оцінка в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2017 року у адміністративній справі №127/19650/17, якою було відмовлено у задоволенні зазначених вимог, а адміністративний позов залишений без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду апеляційної скарги) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.4 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду апеляційної скарги) судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.

Згідно з п.13 ч. 1 ст. 4 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду апеляційної скарги) рішення суду - рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги.

З урахуванням наведених вище норм законодавства колегія суддів дійшла висновку про те, що в розумінні ч.4 ст.78 КАС України не підлягають доказуванню обставини щодо матеріально-правових фактів встановлених в рішенні суду, прийнятому по суті справи.

Водночас, висновки суду з процесуальних питань, пов'язаних з рухом справи в суді першої інстанції, не мають преюдиційного значення під час розгляду іншої справи, зокрема, при вирішенні питання про строк звернення до суду.

Крім того, з урахуванням обставин справи, а також того факту, що ОСОБА_2 повторно звернулася до суду одразу після отримання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду від 18.09.2017 року, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що доводам позивача була надана відповідна правова оцінка в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2017 року в адміністративній справі №127/19650/17 та необґрунтовано застосував їх при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "De Geouffre de la Pradelle v. France" від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні у справі "Bellet v. France" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року).

Враховуючи, що в даній справі позивач оскаржує ухвалу про залишення його позовної заяви без розгляду, з метою забезпечення позивачу права доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв'язку з її обґрунтованістю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2018 року необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, начальника відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Кушніра Володимира Миколайовича, головного спеціаліста сектору організації запобігання нелегальної міграції Державної міграційної служби України Управління ДМС у Вінницькій області Циркула Павла Валерійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду після її перегляду в апеляційному порядку не підлягає оскарженню відповідно до ст.328 КАС України

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 28 лютого 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.