Справа № 826/5652/15
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2018 року 08:20 № 826/5652/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про представники сторінвизнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, позивача: не з'явився, Фонду: не з'явився, Уповноваженої особи: не з'явився,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича (далі - Уповноважена особа Гончаров С.І.), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), в якому просить:

визнати протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Гончарова С.І. про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 04.07.2014 № 44714, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «УФС», оформлене наказом № 6 від 18.11.2014;

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Гончарова С.І. щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню про відшкодування коштів за договором банківського вкладу від 04.07.2014 № 44714, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «УФС»;

зобов'язати Уповноважену особу Гончарова С.І. подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду;

зобов'язати Фонд включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду.

16.01.2018 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), в якому також просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2018 залучено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Оберемка Романа Анатолійовича до участі у справі в якості співвідповідача (далі - Уповноважена особа Оберемко Р.А.).

Представник Уповноваженої особи в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність своїх дій та рішення.

Водночас, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у порядку письмового провадження за його відсутності.

Незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, відповідачі не забезпечили явку своїх представників у судове засідання.

За таких умов, адміністративна справа, відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

04.07.2014 між позивачем та ПАТ «КБ «УФС» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Планер» № 44714 (далі - Договір), відповідно до умов якого банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 06.08.2014 та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

При цьому, 10.07.2014 позивач вніс на свій депозитний рахунок, відкритий за умовами вказаного договору, 190000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 10.07.2014 № TR.59012.997.355.

Водночас, на підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 № 491 «Про віднесення ПАТ «КБ «УФС» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 14.08.2014 № 69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», згідно з яким з 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «УФС» строком на три місяці з 15.08.2014 по 15.11.2014.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10.11.2014 № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 13.11.2014 № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» строком на 1 рік з 13.11.2014 по 12.11.2015 включно.

При цьому, позивач посилається на те, що за результатами розгляду його запиту, Уповноважена особа Гончаров С.І. листом від 18.12.2014 № 001/1976 повідомив позивачу про те, зокрема, що договір банківського вкладу від 04.07.2014 № 44714 є нікчемним в силу ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 Цивільного кодексу України.

Як видно з матеріалів справи, наказом Уповноваженої особи Гончарова С.І. від 18.11.2014 № 6 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів», відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 37, ч.ч. 2 та 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та висновків комісії з визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів), визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно з переліком, який додається до цього наказу, у тому числі договір від 04.07.2014 № 44714, укладений між позивачем та ПАТ «КБ «УФС».

Не погоджуючись з таким рішенням Уповноваженої особи, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 розділу VII «Тимчасова адміністрація» вказаного Закону, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з ч. 2 ст. 38 розділу VII «Тимчасова адміністрація» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Водночас, згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 46 розділу VIII «Ліквідація банків» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. З дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку.

Таким чином, законодавець застосовуючи таку структуру та побудову норм, чітко розмежував такі стадії як «Тимчасова адміністрація» та «Ліквідація банків» та, відповідно, правове регулювання таких стадій та можливість здійснювати ті чи інші повноваження уповноваженій особі на відповідній стадії, зокрема, стосовно вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

З огляду на те, що ч. 2 ст. 38 розміщена в розділі VII «Тимчасова адміністрація» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та, відповідно до її змісту, стосується дій, які Уповноважена особа зобов'язана вчинити протягом дії тимчасової адміністрації, суд приходить до висновку, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена протягом дії саме тимчасової адміністрації у банку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10.11.2014 № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 13.11.2014 № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС», то станом на момент прийняття наказу від 18.11.2014 № 6, в силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 46 названого Закону, тимчасова адміністрація вже не діяла, оскільки проводилась процедура ліквідації ПАТ «КБ «УФС», суд прийшов до висновку, що оскаржуваний наказ в частині щодо визнання нікчемним Договору здійснено Уповноваженою особою Гончаровим С.І. всупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України та з перевищенням наданих Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноважень.

За таких умов, суд також вважає протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Гончарова С.І. щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Водночас, за змістом п. 6 розділу II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 № 823) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу щодо зобов'язання Уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Фонду включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутні спірні правовідносини безпосередньо між позивачем та Фондом, тобто заявлені позивачем до Фонду вимоги є передчасними. Даним суб'єктом не порушено право позивача на відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду, оскільки лише за наслідком вчинення дій саме Уповноваженою особою будуть вчинятися дії Фондом.

Оскільки Уповноваженою особою Гончаровим С.І. не включено позивача до переліку вкладників, слід констатувати, що, відповідно, у Фонду не виникло обов'язку щодо включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а розв'язання спору на майбутнє чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам Уповноважена особа, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх дій та наказу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Водночас, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

З огляду на викладене, а також з метою повного та належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Гончарова С.І. від 18.11.2014 № 6 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів» в частині визнання нікчемним правочину - договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 04.07.2014 № 44714, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «УФС», визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Гончарова С.І. щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, зобов'язання Уповноваженої особи Оберемка Р.А. подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, як вкладника банку, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наведеного випливає, що за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, оскільки у межах спірних правовідносин Уповноважена особа виступає в якості посадової особи Фонду, то судові витрати, понесені особою, яка не є суб'єктом владних повноважень, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Фонду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича від 18.11.2014 № 6 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів» в частині визнання нікчемним правочину - договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 04.07.2014 № 44714, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

3. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника банку, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

5. У решті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 219,24 грн. (двісті дев'ятнадцять гривень 24 коп.).

Рішення відповідно до ст. 255 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К.С. Пащенко