Справа № 754/2166/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/2166/17
УХВАЛА

28 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 21 серпня 2017 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2, внаслідок чого визнано протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови їй в переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано відповідача перевести її на пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% пенсії на день смерті її чоловіка ОСОБА_3, виходячи із його заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, починаючи з 06.09.2016 р

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року постанову Деснянського районного суду м.Києва від 21 серпня 2017 року змінено шляхом виключення вислову «виходячи із заробітної плати одержаної за роботу у зоні відчуження». В іншій частині постанову суду залишено без змін.

08 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою щодо роз'яснення резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз'яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Тобто, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно ч.1 ст.38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Відповідно ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення» сім'ї годувальника, який помер внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання, а також сім'ї померлого пенсіонера пенсія призначається незалежно від стажу роботи годувальника.

Стаття 44 наведеного Закону встановлює, що пенсії в разі втрати годувальника призначаються на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 30 процентів заробітку годувальника (стаття 64), але не менше соціальної пенсії, встановленої для відповідної категорії непрацездатних.

Згідно ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює розміри пенсії у зв'язку з втратою годувальника, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Виходячи з наведених законодавчих норм, пенсії у зв'язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату, чи пенсію).

Так, в резолютивній частині постанови КААС від 04.10.2017 року вказано «Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_2 на пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_3, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50% пенсії ОСОБА_3, яку він отримував на день смерті, здійснивши перерахунок та виплату з 06.09.2016 року».

Тобто, розмір пенсії позивачки залежить лише від розміру пенсії ОСОБА_3, яку він отримував на день смерті. При цьому, розмір пенсії ОСОБА_2 після переведення її на пенсію у зв'язку з втратою годувальника повинен становити 50% пенсії її чоловіка, яку він отримував на день смерті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне роз'яснити ухвалену постанову від 04.10.2017 року в даній справі.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 254, 321, 325, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про роз'яснення судового рішення - задовольнити.

Роз'яснити, що пенсія ОСОБА_2 після її переведення на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_3 має складати 50% від пенсії ОСОБА_3, яку він отримував до дня смерті.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.В.Карпушова

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Карпушова О.В.

Ісаєнко Ю.А.