Справа № 802/599/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 березня 2018 р. Справа № 802/599/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: державного кадастрового реєстратора відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Сідлецької Світлани Броніславівни

про: визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) із позовом до державного кадастрового реєстратора відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Сідлецької Світлани Броніславівни (далі - відповідач, державний реєстратор) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 у справі №802/1703/17-а, яка набрала законної сили 18.12.2018, Державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради зареєстровано зміну цільового призначення земельної ділянки, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_1, з цільового призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №112136575 від 30.01.2017.

Враховуючи, що зміна цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у приватній власності передбачає за собою внесення змін до Державного земельного кадастру, ОСОБА_1 звернувся 18.01.2018 до адміністратора Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, як то передбачено Законом України "Про Державний земельний кадастр" із заявою про внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки. Однак, за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення №РВ-018 від 06.02.2018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

На переконання ОСОБА_1, прийняте відповідачем рішення є протиправним та підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

26.02.2018 від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, яка відповідає вимогам статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України та прийнята судом.

З урахуванням заяви про зміну позовних вимог позивач просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Сідлецької Світлани Броніславівни №РВ-018 від 06.02.2018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

- Зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області внести зміни до відомостей про земельну ділянку, стосовно зміни цільового признання земельної ділянки, загальною площею 8,1471 га, за кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві приватної власності ОСОБА_1, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з видачею відповідного витягу з Державного земельного кадастру.

У судове зсідання позивач не прибув, однак подав через відділ прийому суду за вх.№7978 заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання також не прибула, подала відзив на позовну заяву (вх. №7860 від 28.02.2018) в якому, крім іншого, просила розгляд справи просила провести у письмовому провадженні без її участі. Так, у відзиві відповідач зазначила, що поданий позивачем на реєстрацію проект землеустрою не відповідав зазначеним вимогам земельного законодавства, оскільки не містив погодження органу містобудування та архітектури, хоча й постановою Вінницького окружного адміністративного суду було зобов'язано Департамент архітектури та містобудування погодити відповідний проект. Крім того, відповідний проект також не затверджувався рішенням Вінницької міської ради.

Крім того, 28.02.2018 на адресу надійшов відзив Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, який не є стороною по справі, а відтак такий відзив судом до уваги не береться.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що учасниками справи подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.06.2017 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Зазначені відомості підтверджуються і витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, дата формування якої 26.06.2017. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановленої порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані.

На підставі Договору №180-ПВ від 21.07.2017 року ДП ПАТ НВК «Світязь» було розроблено Проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що належить ОСОБА_1, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель, що перебувають у власності ОСОБА_1 на території АДРЕСА_1.

Вказаний проект розроблений відповідно до вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про землеустрій», «Про державний земельний кадастр», «Про регулювання містобудівної діяльності». Зауважень з приводу його невідповідності вимогам закону зі сторони відповідача 1 не надходило.

01.08.2017 через центр адміністративних послуг (прозорий офіс) Вінницької міської ради, ДП ПАТ НВК «Світязь», який діє в інтересах позивача на підставі Договору №180-ПВ від 21.07.2017 року, було подане клопотання на ім'я директора Департаменту архітектури та містобудування міської ради з проханням погодити даний проект землеустрою.

Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради листом від 16.08.2017 №0500-010-34775 відмовлено в погодженні проекту землеустрою та зазначено, що розгляд та погодження проекту землеустрою земельної ділянки буде можливий після розробки детального плану території.

Враховуючи, що така відповідь не містить посилань на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері, позивач за захистом своїх прав та законних інтересів звернувся до суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.11.2017 року у справі №802/1703/17-а, яка набула законної сили 18.12.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради; Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задоволено:

- Визнано протиправною відмову Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, яка оформлена листом від 16.08.2017 №0500-010-34775 в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_1.

- Зобов'язано Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради погодити розроблений ДП ПАТ НВК «Світязь» та поданий в інтересах ОСОБА_1 01.08.2017 Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_1.

- Зобов'язано Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради зареєструвати зміну цільового призначення земельної ділянки, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_1, з цільового призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

На виконання вимог зазначеного рішення суду Державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради зареєстровано зміну цільового призначення земельної ділянки, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_1, з цільового призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №112136575 від 30.01.2017.

Враховуючи, що зміна цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у приватній власності передбачає за собою внесення змін до Державного земельного кадастру, ОСОБА_1 звернувся 18.01.2018 до адміністратора Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, як то передбачено Законом України "Про Державний земельний кадастр" із заявою про внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_1 До заяви було долучено проект землеустрою (електронний документ), постанову суду, постанову примусу про накладення штрафу з попередженням про настання кримінальної відповідальності за ігнорування виконання постанови суду.

01.02.2018 ОСОБА_1 повідомлено про розгляд проекту щодо відведення земельної ділянки, який позивачем не запитувався.

У зв'язку із чим, позивач 01.02.2018 повторно звернувся до адміністратора Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради із заявою про внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

12.02.2018 ОСОБА_1 отримав рішення про відмову у внесенні відомостей щодо зміни цільового призначення земельної ділянки до Державного земельного кадастру №РВ-018 від 06.02.2018. Мотивами прийнятого рішення зазначено, що подані заявником документи не відповідають вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного земельного кадастру.

На переконання позивача, зазначене рішення державного реєстратора прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки його мотивами наведено норми чинного законодавства, які не застосовуються до даної ситуації.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Регулювання відносин, що виникають при веденні Державного земельного кадастру, здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про Державний земельний кадастр", Законів України "Про землеустрій", "Про оцінку земель", "Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність", Про захист персональних даних", інших законів України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8,1471га. Цільове призначення даної земельної ділянки наразі є «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості». Право власності підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав.

Реалізуючи своє право, як власника даної нерухомості, керуючись ч.3 ст. 20 Земельного кодексу України, позивач вирішив змінити цільове призначення даної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Частиною п'ятою вказаної статті Земельного кодексу України визначено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу. Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".

Згідно зі ст. 39 Земельного кодексу України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

У статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI указано, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно зі ч.ч. 1, 5 ст. 5 Закону, ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Надання відомостей з Державного земельного кадастру у визначених частиною першою статті 38 цього Закону випадках може здійснюватися також адміністраторами центрів надання адміністративних послуг у порядку, встановленому Законом України "Про адміністративні послуги", або уповноваженими посадовими особами виконавчих органів місцевого самоврядування, які успішно пройшли стажування у сфері земельних відносин та відповідають кваліфікаційним вимогам, зазначеним у частині третій цієї статті.

Частиною 8 вказаної статті Закону встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим (ч. 2 ст. 20 Закону).

Приписами статті 21 Закону визначено підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Так, згідно зі пунктом "б" частини другої цієї статті Закону, до Державного земельного кадастру вносяться відомості про цільове призначення земельних ділянок щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель:

на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;

на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони);

на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

За змістом частини 14 статті 21 Закону, внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється у строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з дня отримання відповідних документів, якщо цим Законом не встановлено інший строк для здійснення цих дій.

Відповідно до п. 116 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №105, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку, зазначених у пункті 24 цього Порядку, здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги.

Внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання) (п. 118 Порядку).

Згідно зі п. 121 Порядку, для внесення до відомостей про земельну ділянку змін щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) Державному кадастровому реєстраторові подаються: заява за формою згідно з додатком 12; оригінал документації із землеустрою або оцінки земель, яка є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах земель певної категорії); електронний документ (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Підставою для відмови у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку є:

1) розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

2) звернення із заявою неналежної особи;

3) невідповідність поданих документів вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 пункту 111 цього Порядку;

4) наявність заявлених відомостей у Поземельній книзі (п. 122 Порядку).

Як уже встановлено судом, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру державним кадастром реєстратором Сідлецькою С.В. прийнято рішення №РВ-018 від 06.02.2018 про відмову у внесенні таких відомостей. Відмову аргументовано тим, що поданий проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку на території АДРЕСА_1 не відповідає вимогам п. 6 ст. 26 Закону України "про Державний земельний кадастр", а саме згідно ст. 50 Закону проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають у тому числі матеріали погодження проекту землеустрою та копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта подається також на погодження органу містобудування та архітектури. Також повідомлено, що за ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Разом з тим, суд відмічає, що в ситуації, що склалася внесення відомостей до Державного земельного кадастру про зміну цільового призначення земельної ділянки належної на праві власності ОСОБА_1 не потребує дослідження державним кадастровим реєстратором документів для прийняття відповідного рішення про внесення таких змін. Питання щодо законності та обґрунтованості зміни цільового призначення земельної ділянки було розглянуто та вирішено у постанові Вінницького окружного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі №802/1703/17-а, яка набула законної сили 18.12.2017 та є обов'язковою до виконання на всій території України.

Так, зазначеним рішенням суду встановлено, що погодження проекту землеустрою із зміною цільового призначення земельної ділянки загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності позивачу, категорія земель, яка згідно Генерального плану відноситься до території багатоповерхової житлової забудови, не суперечить вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У зв'язку із чим зобов'язано Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради погодити розроблений ДП ПАТ НВК «Світязь» та поданий в інтересах ОСОБА_1 01.08.2017 Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_1.

Крім того, судом зобов'язано Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради зареєструвати зміну цільового призначення земельної ділянки, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_1, з цільового призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради зареєстровано зміну цільового призначення земельної ділянки, загальною площею 8,1471га, за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_1, з цільового призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №112136575 від 30.01.2017.

Враховуючи, що зміна цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у приватній власності передбачає, окрім внесення змін до Державного реєстру речових прав також внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру, суд вважає, що внесення таких відомостей до Державного земельного кадастру є необхідними діями органу державної влади вчиненими для відновлення прав та законних ОСОБА_1 та на виконання рішення суду, що набуло законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За вказаних обставин, державним кадастровим реєстратором протиправно прийнято оскаржуване рішення №РВ-018 від 06.02.2018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру чим порушено права та законні інтереси ОСОБА_1 Відтак, адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення №РВ-018 від 06.02.2018 підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право особи на суд передбачає можливість отримати не лише формальний захист (визнання і підтвердження порушених прав), але й фактичний захист (тобто дійсне й ефективне поновлення порушених прав).

За наявності визначених законом умов, обставин справи, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов'язання прийняти рішення. Це цілком узгоджується з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

"Ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв'язку нормами Кодексу адміністративного судочинства України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що для повного захисту позивача необхідно задовольнити вимогу щодо зобов'язання державного кадастрового реєстратора відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області внести зміни до відомостей про земельну ділянку, стосовно зміни цільового признання земельної ділянки, загальною площею 8,1471 га, за кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві приватної власності ОСОБА_1, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з видачею відповідного витягу з Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Беручи до уваги наведене у сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє відображення в ході судового розгляду, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Сідлецької Світлани Броніславівни №РВ-018 від 06.02.2018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області внести зміни до відомостей про земельну ділянку, стосовно зміни цільового признання земельної ділянки, загальною площею 8,1471 га, за кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, належної на праві приватної власності ОСОБА_1, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з видачею відповідного витягу з Державного земельного кадастру.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2).

Державний кадастровий реєстратор відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Сідлецька Світлана Броніславівна (АДРЕСА_3).

Рішення у повному обсязі виготовлено 03.03.2018.

Суддя Комар Павло Анатолійович