Справа № 826/16494/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року № 826/16494/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю.

за участі представників сторін:

від позивача - Кундіуса І.В.,

від відповідачів - Зайкіної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна компанія "Газінвестпроект"
до 1) Головного державного ревізора-інспектора Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві Мазурка Дмитра Андрійовича; 2) Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна компанія "Газінвестпроект" звернулося до суду з позовом про визнання протиправними дії головного державного ревізора-інспектора Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Мазурка Дмитра Андрійовича при здійсненні наміру провести виїзну позапланову документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» та про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві № 6579 від 18 жовтня 2016 року.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України та зазначає про протиправність дій відповідачів щодо прийняття наказу на проведення перевірки та вчинення дій з метою проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна компанія "Газінвестпроект", оскільки запит контролюючого органу про надання інформації складений з порушенням вимог податкового законодавства.

Представник відповідачів заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Конституції України, Податкового кодексу України та зазначив про правомірність дій Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна компанія "Газінвестпроект", оскільки платником податків на надано документи на запит контролюючого органу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 18 жовтня 2016 року № 6579 на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 81 Податкового кодексу України призначено провести документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам із Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-М Київ» за період з 1 липня 2013 року по 30 червня 2016 року тривалістю 5 робочих днів з 19 жовтня 2016 року по дату завершення перевірки.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.

Так, відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з визначених обставин, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно п. 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

З контексту зазначеної норми Податкового кодексу України слідує, що обов'язковою умовою призначення позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу є ненадання платником податків пояснення та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Нормами абзацу 5 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку звільняється від обов'язку надавати відповіді на запити податкового органу у випадку, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах 1 та 2 цього пункту.

Згідно з абзацами 1 та 2 пункту 73.3. статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДФС у м. Києві надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» запит від 12 вересня 2016 року № 20127/10/26-15-14-02-04 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень).

Листом від 26 вересня 2016 року за № 39194/10 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» відмовило у його задоволенні з тих підстав, що у запиті не зазначено конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

В зв'язку з відмовою позивача у наданні документів контролюючим органом на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 81 Податкового кодексу України прийнято наказ від 18 жовтня 2016 року № 6579.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача відносно того, що у запиті не зазначено конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання, оскільки як вбачається із запиту про надання інформації від 12 вересня 2016 року № 20127/10/26-15-14-02-04, він містить необхідну інформацію, визначену абзацами 1 та 2 пункту 73.3. статті 73 Податкового кодексу України. В листі зазначено, що за наслідками отримання та опрацювання, відповідно до статей 72, 73 і 74 Податкового кодексу України податкової інформації, що, відповідно до пункту 74.1 статті 74 цього ж нормативно-правового акта, використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» даних податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Т-М Київ», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період з 1 червня 2015 року по 31 липня 2015 року.

У вимозі зазначено про необхідність надання копій документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із ТОВ «Т-М Київ», а також щодо використання у власній господарській діяльності товарів/послуг, придбання яких документально оформлено у відносинах із зазначеним платником податків. У запиті наведено перелік документів, які необхідно надати.

З огляду на встановлені у суді обставини суд приходить до висновку про прийняття відповідачем оскаржуваного наказу в межах своїх повноважень та за наявності правових підстав.

Разом з тим, згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2016 року головному державному ревізору-інспектору Мазурку Дмитру Андрійовичу видано направлення на перевірку №1357/26-15-14-02-04.

19 жовтня 2016 року з метою проведення перевірки головним державним ревізором-інспектором Мазурком Д.А. здійснено виїзд за місцезнаходженням юридичної особи позивача (м. Київ, вул. Пушкінська, 25-б).

Під час телефонної розмови з головним бухгалтером ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» інспектора повідомлено, що підприємство знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 25, 5 поверх. Прибувши за вказаною адресою з метою проведення перевірки даного підприємства по взаємовідносинам з ТОВ «Т-М. Київ» за період з 1 січня 2013 року по 30 червня 2016 року, головний бухгалтер відмовила в проведенні перевірки, про що головним державним ревізором-інспектором Мазурком Д.А. складено акт щодо не допуску посадових осіб до проведення перевірки № 461/26-15-14-02-04 від 19 жовтня 2016 року.

З вказаним актом ознайомилася головний бухгалтер товариства та надала заперечення до нього. В своїх запереченнях до акту головний бухгалтер, як на обставини для недопуску посадових осіб до проведення перевірки посилалася на те, що всупереч приписам пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України у співробітника контролюючого органу були відсутні підстави для проведення перевірки. Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» не отримувало встановленої законом форми письмового запиту, як наслідок у підприємства не виникло обов'язку виконувати вимоги будь-яких листів контролюючого органу. Також в запереченнях вказано про те, що копію наказу на проведення перевірки від 18 жовтня 2016 року № 6579 не вручено.

Представник відповідачів під час розгляду справи зазначив, що головний бухгалтер відмовилась від отримання копії наказу про проведення перевірки та від підпису в направленні на перевірку, про що складено відповідні акти. При цьому, акт про відмову від отримання копії наказу представником відповідача не пред'явлено.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина перша статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не доведено обставин щодо вчинення дій з метою вручення позивачу копії наказу перед початком проведення перевірки (відсутній акт відмови, докази надіслання поштою тощо).

З урахуванням наведеного суд зазначає про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо направлення службової особи для проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проекта компанія "Газінвестпроект" на підставі наказу № 6579 від 18 жовтня 2016 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна компанія "Газінвестпроект" задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в частині направлення службової особи для проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проекта компанія "Газінвестпроект" на підставі наказу № 6579 від 18.10.2016.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проекта компанія "Газінвестпроект" (код 36470766) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст рішення складений 28 лютого 2018 року.