Справа № 815/6291/17
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6291/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування рішення №5/3-313874 від 08.11.2017р. про скасування громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволу на імміграцію в Україну, зобов'язання здійснити громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обмін посвідки на постійне проживання серії ОД №4867 від 12.12.2008р., у зв'язку із досягненням 25-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення ВГІРФО ГУ МВС в Одеській області №313874 від 12.12.2008р. його було документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії ОД №4867 «безстроково» та у зв'язку з досягненням ним 25-річного віку він звернувся до ГУ ДМСУ в Одеській області з метою обміну посвідки на постійне місце проживання, проте рішенням ГУ ДМСУ в Одеській області №5/3-313874 від 08.11.2017р. скасовано йому дозвіл на імміграцію. Позивач не погоджується із прийняттям вказаного рішення, посилаючись на те, що в оскаржуваному ним рішенні ГУ ДМСУ в Одеській області за №5/3-313874 від 08.11.2017р. зазначається, що дозвіл на імміграцію в Україну було скасовано на підставі п. 1 та 6 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про імміграцію», однак жодних доводів які б свідчили про надання дозволу на імміграцію на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність не приведено у рішенні. При цьому, на думку позивача, є необґрунтованим посилання відповідача у рішенні №5/3-313874 від 08.11.2017р. на п. 6 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про імміграцію» яким чітко визначено, що інші випадки мають бути передбачені законами України, однак в оскаржуваному рішенні відсутня будь-яка вказівка на відповідну норму закону, на підставі якої виданий дозвіл на імміграцію підлягає скасуванню. Крім того, позивач посилається на те, що відповідачем не вивчались обставини наявності у нього дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які народились та проживають в України, а тому спірне рішення призводить до порушення прав дітей на проживання разом з батьками.

У судовому засіданні від 01.02.2018р. представник позивача, посилаючись на обґрунтування викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, зазначивши, що рішення від 08.11.2017р. про скасування громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволу на імміграцію в Україну прийнято із дотриманням діючого законодавства. Також, представник відповідача зазначала, що дозвіл на імміграцію в Україну ОСОБА_1 отримав згідно п.6 ч.2 ст.4 Закону України "Про імміграцію" як син іммігранта, проте згідно п.6 ч.2 ст.4 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію надається батькам, чоловіку (дружині) іммігранта та його неповнолітнім дітям, а на момент подачі заяви громадянином Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 йому було 22 роки. Таким чином, відповідач вважає, що підстав для прийняття рішення про надання дозволу на імміграцію та документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 не існувало. Разом з тим, представник відповідача зазначала, що питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

У судове засідання 22.02.2018р. позивач та представник позивача не з'явились. Враховуючи те, що неявка позивача не перешкоджає подальшому розгляду справи, у відповідності до п.5 ст.205 КАС України справа розглянута без його участі.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином Соціалістичної Республіки Вґєтнам, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 від 28.12.2007р. (зворотній лист а.с.55)

03.11.2008р. ОСОБА_1 звернувся до ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області із заявою про отримання дозволу на імміграцію до України (а.с.34) до якої були надані наступні документи: копія національного паспорту громадянина Соціалістичної Республіки Вґєтнаму НОМЕР_1 від 28.12.2007р. (а.с. 55) копія дублікату свідоцтва про народження видане 08.12.2007р. народним комітетом мікрорайону Там Тхань, Ву Бан, провінція Нам Дінь (а.с.56) копія посвідки на постійне проживання в Україні батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.57).

16.11.2004р. інспектор ВГІРФО УМВС України в Одеській області, розглянувши матеріали заяви про залишення на постійне проживання громадянина Соціалістичної Республіки Вґєтнам ОСОБА_1, керуючись положеннями п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про імміграцію» вважав за можливе вирішити позитивно питання про залишення на постійне проживання в Україні громадянина Соціалістичної Республіки Вґєтнам ОСОБА_1 (а.с.61).

02.12.2009р. відділом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС в Одеській області надано ОСОБА_1 дозвіл на імміграцію в Україну (а.с.62).

12.12.2008р. ОСОБА_1 отримано посвідку на постійне проживання серії ОД№4867, з терміном дії - безстроково.(а.с.67)

06.09.2017р. ОСОБА_1, у зв'язку із досягненням 25-річного віку, звернувся до ГУ ДМСУ в Одеській області із заявою про обмін посвідки (а.с.65-66).

Судом встановлено, що у ході розгляду вказаної заяви начальником відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС України в Одеській області Корнійчук А.А. була проведена додаткова перевірка законності документування заявником посвідкою на постійне проживання в Україні, за результатами якої складено висновок від 08.11.2017р., яким він вважав за доцільне скасувати рішення відділу ГІРФО УМВС України в Одеській області від 01.12.2008р. про надання дозволу на імміграцію, громадянину Соціалістичної Республіки Вґєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючись п.1 та 6 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію», визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню, видану на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання Серії ОД №4867 від 12.12.2008р. (а.с.75-76)

08.11.2017р. Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області прийнято рішення №5/3313874 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, видане громадянину Соціалістичної Республіки Вґєтнам ОСОБА_1, на підставі п.6 ч.1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» (а.с.77).

Законом України «Про імміграцію» від 07.06.2001р. №2491-III визначені умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про імміграцію" імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Відповідно до п.п. 21-24 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і подання про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26 грудня 2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію. Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу. У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу. ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Стаття 12 Закону України «Про імміграцію» передбачає, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано , якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

ГУ ДМС в Одеській області при прийнятті рішення від 08.11.2017р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивача, керувався ч.6 ст.12 Закону №2491-III.

Однак, зазначений пункт статті є відсилочною нормою, а саме при посиланні на нього має бути також зазначена норма іншого закону, яка передбачає інші підстави для скасування дозволу на імміграцію, крім тих, що наведені у ст.12 Закону № 2491-ІІІ. Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення іншої норми, окрім ч.6 ст.12 Закону №2491-III, відповідачем не зазначено.

При цьому, відповідачем не доведено та до матеріалів справи не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за час перебування позивача на території України з'явилися обставини, які б слугували підставою для скасування дозволу на імміграцію, передбачені ст.12 Закону України «Про імміграцію».

Суд зазначає що скасування дозволу на імміграцію тягне за собою негативні наслідки для позивача, якими, відповідно до ст.13 Закону України Про імміграцію, є вилучення посвідки на постійне проживання, обов'язок особи, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, виїхати з України протягом місяця з дня отримання копії рішення про скасування дозволу на імміграцію. Особа, яка не виїхала протягом місяця, підлягає видворенню в порядку, передбаченому законодавством.

Як свідчать матеріали справи, під час проживання на території України у позивача народились діти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.12), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.16)

Неповнолітні діти проживають разом із позивачем, знаходиться зокрема на його утриманні, а тому оскаржуване рішення порушує не лише права позивача, а права та інтереси його неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.51 Конституції України сім'я охороняється державою.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України при прийнятті 08.11.2017р. рішення №5/3-313874 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну, у звґязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для його скасування та відповідно зобов'язання відповідача здійснити обмін посвідки ОСОБА_1 на постійне проживання серії ОД №4867 від 12.12.2008 року, у зв'язку із досягненням 25-річного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з квитанції №ПН4255 від 06.12.2017р. позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 640грн.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №5/3-313874 від 08.11.2017р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області здійснити громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обмін посвідки на постійне проживання серії ОД №4867 від 12.12.2008р. у зв'язку із досягненням 25-річного віку.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України ( м.Одеса, вул. Преображенська,44) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 640 грн.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 27.02.2018р.

Суддя К.О. Танцюра

.