Справа № 803/1976/17
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року ЛуцькСправа № 803/1976/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Старовижівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом Старовижівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо неоформлення неповнолітньому паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки та зобовязання оформити та видати неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт у формі паспортної книжечки.

Ухвалою від 29.12.2017 року було відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд даної адміністративної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1В.) та його неповнолітній син ОСОБА_2 (надалі неповнолітній ОСОБА_2П.) кожен окремо у звязку з досягненням останнім шістнадцятирічного віку звернулися із заявами до Старовижівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (надалі Старовижівський РС УДМС України у Волинській області) про видачу неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України виключно у формі паспортної книжечки (паспорту старого зразка) через релігійні переконання сім?ї ОСОБА_2 та зокрема ОСОБА_2 Крім того, в заявах було зазначено про відмову ОСОБА_2 в отриманні біометричного паспорту у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Листом від 25.11.2017 року №0725/Ц-11 неповнолітній ОСОБА_2 отримав безпідставну відмову від відповідача, яка вмотивована запровадженням внутрішніх паспортів у формі ID-картки згідно Плану дій до введення безвізового режиму з Євросоюзом, схваленим у листопаді 2010 року та відсутністю бланків паспортів зразка 1994 року.

Така відмова відповідача порушує права та інтереси неповнолітнього ОСОБА_2, оскільки порушує його право на свободу світогляду і віросповідання, закріплені статтею 35 Конституції України.

Крім того, позивач зазначає відмова відповідача у видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки суперечить чинному законодавству України, оскільки Законом України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. N 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 року №3423-XII), Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» передбачено можливість оформлення паспорта громадянина України з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки.

Відповідач у поданому відзиві адміністративний позов не визнав, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що запровадження в Україні біометричних паспортів обумовлене Планом дій до введення безвізового режиму з Євросоюзом, схваленим у листопаді 2010 року. Біометричні паспорти на сьогодні є міжнародною вимогою на шляху лібералізації візового режиму з Євросоюзом. Частиною четвертою статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Крім того, прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», з 1 листопада 2016 року припиняється. Таким чином, оскільки Старовижівський РС УДМС України у Волинській області на момент звернення позивача був забезпечений відповідним обладнанням, тому оформлення паспорта зразка 1994 року у вигляді книжечки виявилось неможливим. При цьому відповідно до накладної від 13.04.2017 року №17-3 усі бланки паспортів у вигляді книжечки були передані УДМСУ у Волинській області для знищення. Враховуючи вищенаведене, вважає, що дії Старовижівського РС УДМС України у Волинській області повністю відповідають вимогам чинного законодавства України, а позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЕГ №057964.

Листом від 25.11.2017 року №0725/Ц-11 Старовижівським РС УДМС України у Волинській області було надано відповідь неповнолітньому ОСОБА_2 на його звернення від 27.102017 року щодо отримання паспорту громадянина України зразка 1994 року (у формі паспортної книжечки). Вказаним листом неповнолітньому ОСОБА_2 було розяснено, що згідно з чинним законодавством України паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Бланки паспортів громадянина України (зразка 1994 року) в секторі відсутні, а відтак прийом заяв на видачу паспортів зразка 1994 року згідно вимог чинного законодавства припинено.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року №2235-III (далі - Закон №2235-III) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону №2235-III постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина (далі Положення №2503-XII).

Згідно з пунктами 1, 3 Положення №2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Позивач стверджує, що законодавством не передбачено видачу паспорта громадянина України виключно у вигляді картки, однак з такими висновками суд не погоджується з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Таким чином, законодавством встановлено, що паспорт громадянина України виготовляється лише у формі картки, а у формі книжечки може бути виготовлено інший документ залежно від змісту та обсягу інформації.

При цьому за приписами частини другої вказаної статті Закону кожен громадянин України незалежно від віку зобовязаний отримати паспорт громадянина України у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням уповноваженого органу та інших уповноважених субєктів.

На виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 25.03.2015 року №302 «Про затвердження бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України».

Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що з 01.01.2016 року запроваджується оформлення і видача паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII.

Пунктом 3 цієї постанови встановлено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів Державної міграційної служби матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України оформляється з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки.

Судом встановлено, що станом на момент виникнення спірних правовідносин Старовижівський РС УДМС України у Волинській області повністю забезпечений обладнанням для виготовлення паспорта громадянина України у вигляді картки.

Отже, з цього часу відповідач зобовязаний забезпечувати оформлення та видачу паспортів громадянам України у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме здійснювати видачу паспортів у вигляді картки.

З матеріалів справи вбачається, що бажання позивачів отримати паспорт, який би не містив безконтактного електронного носія, обумовлене релігійними переконаннями заявника.

При цьому частиною другою статті 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що особам, які через свої релігійні переконання відмовляються від внесення інформації до безконтактного електронного носія, що імплантований у відповідний бланк документа, гарантується право на відмову від отримання такого документа або від внесення інформації до безконтактного електронного носія. Таке право реалізується шляхом подання заяви до відповідного центрального органу виконавчої влади про відмову від отримання документа, що містить безконтактний електронний носій, або від внесення інформації до такого носія.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, Старовижівський РС УДМС України у Волинській області, відмовляючи неповнолітньому ОСОБА_2 у видачі йому паспорту зразка 1994 року (у формі паспортної книжечки), діяв у строгій відповідності до вимог чинного законодавства України, що регламентує спірні правовідносини, а відтак в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 205, 229, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер