Справа № 804/1477/18
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 лютого 2018 року справа № 804/1477/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Прем'єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Міністра енергетики та вугільної промисловості України Насалика Ігоря Степановича та Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

26 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність суб'єктів владних повноважень в особі Прем'єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Міністра енергетики та вугільної промисловості України Насалика Ігоря Степановича та Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та зобов'язати відповідачів вчинити певні дії.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність зазначеним вимогам закону, судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

У відповідності до частини 2 статті 43 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними.

Позовну заяву подано від імені ОСОБА_1, проте документів на підтвердження його адміністративної процесуальної дієздатності (копії паспорту), до матеріалів позовної заяви не долучено.

Отже, на підтвердження своєї адміністративної процесуальної дієздатності позивач повинен надати до суду копію паспорту громадянина України.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Натомість, частина позовних вимог, заявлених у позовній заяві ОСОБА_1, стосується інтересів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тоді як ОСОБА_1 не уповноважений представляти їх інтереси (документи на підтвердження таких повноважень в матеріалах справи відсутні).

Крім того, позовна заява не підписана позивачем.

С цього приводу суд зазначає, що у відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, не підписання позивачем позовної заяви, не долучення до матеріалів позовної заяви документів на підтвердження повноважень позивача на звернення з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у разі неусунення цих недоліків, буде мати наслідком повернення позовної заяви.

У зв'язку з чим, позивачу необхідно усунути вказані недоліки шляхом складання та подання до суду належним чином підписаної позовної заяви, із зазначенням всіх позивачів, та наданням документів на підтвердження повноважень на представництво їх інтересів в суді.

Крім того, згідно п. 4 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Також, згідно з приписами п. 9 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

З системного аналізу наведених вище положень КАС України слідує, що адміністративним судом може бути розглянутий, зокрема, лише публічно-правовий спір, пов'язаний з виконанням або невиконанням суб'єктом владних повноважень своїх владних функцій, але лише за позовом особи, яка є стороною цих відносин і чиї права, свободи чи інтереси порушені.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивачем оскаржується загальна бездіяльність відповідачів, перелічених у позовній заяві, при цьому, з прохальної частини позову неможливо конкретизувати, коли саме та в чому саме ця бездіяльність виразилася саме у відношенні позивача. Тобто, на даний час неможливо встановити, що предметом спору у даній справі є рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені (прийняті) щодо позивача, що свідчило б про можливе порушення його прав, свобод, інтересів та могло б бути підставою для звернення його з позовом до адміністративного суду.

Відповідно, всупереч вимогам пункту 9 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем у позовній заяві не наведено обґрунтування порушення оскаржуваною бездіяльністю відповідача прав, свобод або інтересів позивача.

Також, з тексту позовної заяви неможливо встановити, до яких конкретно відповідачів звернуті ти чи інші позовні вимоги, а також не зрозуміло, яким чином в порядку адміністративного судочинства необхідно захистити інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин. Викладені позивачем позовні вимоги сформульовані не конкретно, а їх зміст не дозволяє суду встановити правовідносини, які є предметом оскарження у поданій до суду позовній заяві.

Отже, позивачу шляхом складання нової позовної заяви слід конкретизувати свої позовні вимоги окремо щодо кожного з відповідачів, належним чином сформулювати, які конкретно дії, рішення або бездіяльність відповідача, вчинені (прийняті) стосовно позивача, є предметом оскарження, навести обґрунтування порушення прав позивача у спірних правовідносинах, та зазначити, яким чином в порядку адміністративного судочинства необхідно захистити його інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Також, згідно п. 3 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач ставить питання про відшкодування за рахунок держави ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі по одному мільярду гривень кожному з них. Натомість, у позовній заяві не зазначено ціни позову та обґрунтованого розрахунку суми, що стягується.

Зазначене впливає на розмір судового збору.

Так, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р. (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 р., який набрав чинності з 01.01.2017 р.), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі, коли у позовній заяві об'єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується окремо за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VIII від 07.12.2017 р., прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить - 1 762 гривні.

Отже, позивачу необхідно було сплатити на реквізити суду (одержувач - УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір у розмірі по 704,80 грн. за кожну заявлену ним позовну вимогу немайнового характеру, а також судовий збір із заявлених майнових вимог про відшкодування шкоди, - виходячи з розміру відшкодування, заявленого до стягнення, та ставки судового збору, наведеної вище.

Позивачем судовий збір не сплачено.

Разом з тим, до позовної зави долучено заяву про звільнення від сплати судового збору, в якій позивач посилається на своє право на звернення до суду, закріплене Конституцією України.

Розглянувши вказану заяву про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В своїй заяві позивач не зазначив передбачених законом підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання адміністративного позову, у зв'язку з чим, підстави для звільнення його від сплати судового збору - відсутні.

Таким чином, позивачу після конкретизації своїх позовних вимог та визначення розміру майнових вимог, слід сплатити на реквізити суду, зазначені в ухвалі, судовий збір у наведеному вище розмірі, виходячи із кількості заявлених вимог майнового та немайнового характеру.

Крім того, п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом встановлено, що в матеріалах адміністративного позову відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, у зв'язку з чим позивачу необхідно надати таке підтвердження.

Частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі, а саме: шляхом складання нової позовної заяви, конкретизувати позовні вимоги окремо щодо кожного з відповідачів у справі, зазначивши, які конкретно дії, рішення або бездіяльність кожного з відповідачів є предметом оскарження у даній справі, навести обґрунтування порушення оскаржуваними діями, рішеннями або бездіяльністю прав позивача, та яким чином в порядку адміністративного судочинства необхідно захистити його інтереси у сфері публічно-правових відносин; надати документи на підтвердження адміністративно-процесуальної дієздатності позивача (копії паспорту), а також документів на підтвердження повноважень позивача на представництво інтересів інших осіб, про захист прав яких він просить у позовній заяві (із зазначенням вказаних осіб в якості позивачів); надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надати оригінал документа про сплату судового збору у визначеному законом розмірі на реквізити суду, зазначені у даній ухвалі (виходячи з кількості та характеру заявлених позовних вимог); підписання позовної заяви позивачем (позивачами), - протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз'яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Чорна