Справа № 813/3899/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3899/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Новак Л.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (далі позивачі) звернулися з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмов Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок: ОСОБА_3 орієнтовною площею 1,9 га, ОСОБА_7 орієнтовною площею 1,88 га, ОСОБА_9 орієнтовною площею 1,9 га, ОСОБА_8 орієнтовною площею 1,97 га, ОСОБА_5 орієнтовною площею 1,72 га, ОСОБА_12 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_11 орієнтовною площею 1,85 га, ОСОБА_4 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_13 орієнтовною площею 1,7 га, ОСОБА_10 орієнтовною площею 1,85 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами с.Вербіж) та зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність: ОСОБА_3 орієнтовною площею 1,9 га, ОСОБА_7 орієнтовною площею 1,88 га, ОСОБА_9 орієнтовною площею 1,9 га, ОСОБА_8 орієнтовною площею 1,97 га, ОСОБА_5 орієнтовною площею 1,72 га, ОСОБА_12 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_11 орієнтовною площею 1,85 га, ОСОБА_4 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_13 орієнтовною площею 1,7 га, ОСОБА_10 орієнтовною площею 1,85 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами с. Вербіж).

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що разом із заявами вони подали весь необхідний перелік документів, передбачений ст.118 Земельного кодексу, включно із графічним зображенням місцезнаходження земельних ділянок. Гонятичівська сільська рада, на території якої знаходяться вищевказані земельні ділянки, у своїх відповідях не заперечувала проти надання позивачам дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок вищевказаною площею. Законодавством чітко передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413, як на підставу для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, на переконання суду, є безпідставними. За заявами позивачів ОСОБА_14 контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства на території Гонятичівської сільської ради, про що складено відповідні акти. В результаті індивідуальної перевірки звернень позивачів встановлено, що земельні ділянки згідно викопіювань, які додаються та на яких позначено їх місце розташування, не використовуються, поросли високо ростучими бурянами, заліснюються та деградують. На вимогу ОСОБА_14 контролю ГУ Держгеокадастру у Львівській області витребувано від ОСОБА_15 у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області інформацію про використання земельних ділянок, згідно якої відомості про передачу ділянок у ОСОБА_15 відсутні, що суперечить інформації, наданій цим відділом відповідачу, в якій стверджується, що спірні земельні ділянки надані третім особам для пасовищ.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що листом ОСОБА_15 у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 08.09.2017 р. №0-13-0.27-0.9-712/108 повідомлено, що запропоновані позивачами до відведення земельні ділянки відносяться до земель громадських пасовищ та використовується жителями с. Вербіж як громадське пасовище. Вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 «Про затвердження Стратегії удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» (надалі-Постанова), затверджено стратегію удосконалення механізму управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. На офіційному веб-сайті (lvivska.land.gov.ua) опубліковано інформацію про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації у IV кварталі 2017 року на території Львівської області. У вказаному переліку не передбачено виділення земельних ділянок у власність громадянам на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району. Відсутність земельних ділянок у згаданому переліку унеможливлює надання відповідачем дозволів на розроблення документації із землеустрою та передання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації.

Представник відповідача в судовому засіданні свої заперечення підтримав повністю з підстав, викладених у них. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

02.08.2017 ОСОБА_3 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,9 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих.№ 02-11/204 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки ОСОБА_3

Листом вих. № С-10719/0-7460/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

02.08.2017 ОСОБА_7 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8800 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих.№ 02-11/214 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки ОСОБА_7

Листом вих. № Б-10736/0-7458/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_7 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

26.07.2017 ОСОБА_9 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,9 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих.№ 02-11/201 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки ОСОБА_9

Листом вих. № К-10732/0-7447/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_9 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

20.07.2017 ОСОБА_8 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,97 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих.№ 02-11/199 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки ОСОБА_8

Листом вих. № К-10733/0-7450/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_8 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

28.07.2017 ОСОБА_5 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,72 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих. № 02-11/196 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки ОСОБА_5

Листом вих. № К-10721/0-7444/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_5 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

02.08.2017 ОСОБА_12 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих.№ 02-11/213 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки ОСОБА_16

Листом вих. № К-10713/0-7453/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_16 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

20.07.2017 ОСОБА_11 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,85 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих.№ 02-11/200 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки ОСОБА_11

Листом вих. № К-10735/0-7451/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_11 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

02.08.2017 ОСОБА_4 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих.№ 02-11/209 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки ОСОБА_4

Листом вих. № К-10729/0-7455/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_4 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

01.08.2017 ОСОБА_13 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих.№ 02-11/198 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки ОСОБА_13

Листом вих. № К-10718/0-7457/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_13 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

20.07.2017 ОСОБА_10 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,85 га для ведення особистого селянського господарства на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області (за межами села Вербіж).

До заяви було долучено копії таких документів: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічний матеріал місця розташування земельної ділянки. На вимогу ГУ Держегеокадастру у Львівській області Гонятичівська сільська рада листом вих.№ 02-11/209 від 03.08.2017 надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення даної земельної ділянки.

Листом вих. № С-10731/0-7448/6-17 від 20.09.2017 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_10 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Всі оскаржувані відмови мотивовані тим, що відповідно інформації ОСОБА_15 у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області (лист № 0-13-0.27-0.9-712/108-17 від 08.09.2017), запропоновані позивачами до відведення земельні ділянки знаходяться у користуванні третіх осіб.

В подальшому відповідачем уточнено, що запропоновані позивачами землі знаходяться на сільськогосподарських угіддях-пасовища, які передбачені для випасання худоби.

Тому такі земельні ділянки у відповідності до статті 34 ЗК України можуть надаватись громадянам в оренду лише для випасання худоби.

Крім цього, всі рішення ГУ Держгеокадастру у Львівській області містять посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 «Про затвердження Стратегії удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» (надалі-Постанова), якою затверджено Стратегію удосконалення механізму управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. На офіційному веб-сайті (lvivska.land.gov.ua) опубліковано інформацію про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації у IV кварталі 2017 року на території Львівської області. У вказаному переліку не передбачено виділення земельних ділянок у власність громадянам на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району. Відсутність земельних ділянок у згаданому переліку унеможливлює надання відповідачем дозволів на розроблення документації із землеустрою та передання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації.

Позивачі не погоджуючись з відмовами в наданні дозволів, звернули із позовом до суду про визнання протиправними дій та зобовязати відповідача вчинити дії.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 4 ст.122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом «в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.ч. 6,7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_17 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із змісту наведених норм слідує, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016р., відповідач є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядкований, а відповідно до п.п.13 п.4 цього Положення розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Даючи правову оцінку правомірності діям відповідача про відмову позивачам в наданні дозволу для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд враховує наступне.

Виходячи зі змісту ч.7 ст.118 ЗК України, початковим етапом надання земельної ділянки у власність громадянам у межах норм безоплатної приватизації є розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, дозвіл на розроблення якого приймається відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування (у розглядуваному випадку ГУ Держгеокадастру у Львівській області).

При цьому, в абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України встановлено конкретний і вичерпний перелік підстав для відмови в задоволенні відповідного клопотання громадянина та, відповідно, для ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Під час судового розгляду встановлено, що підставами для відмов відповідача, які викладені в листах слугувало те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 затверджено стратегію удосконалення механізму управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. На офіційному веб-сайті (lvivska.land.gov.ua) опубліковано інформацію про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації у IV кварталі 2017 року на території Львівської області. У вказаному переліку пропонована позивачами до відведення земельні ділянки відсутні. Крім того у рішеннях про відмову зазначено, що відповідно інформації ОСОБА_15 у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області (лист № 0-13-0.27-0.9-712/108-17 від 08.09.2017), запропоновані позивачами до відведення земельні ділянки знаходяться у користуванні третіх осіб.

Постановою КМ України № 413 від 07.06.2017р. Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та схорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними (далі - Стратегія), яка набрала чинності 17.06.2017.

В розділі Мета Стратегії вказано, що метою Стратегії є створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Розділом Система організації процесу виконання Стратегії визначено, що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за такою формулою:

Sбп = Sаук х 0,25;

де Sбп - площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області;

Sаук - площа земельних ділянок, право оренди та/або емфітевзису на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу;

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок;

надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції;

враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

Отже, з моменту набрання чинності постановою КМ України № 413 від 07.06.2017р. Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними надання дозволів на розроблення документації із землеустрою та передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації може здійснюватися лише відповідно до переліків земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за формулою і оприлюднених на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок).

На виконання зазначеної постанови КМУ, ГУ Держгеокадастру у Львівській області на офіційному веб-сайті (lvivska.land.gov.ua) опубліковано інформацію про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації у ІV кварталі 2017 року, на території Львівської області. Відповідно до вказаного переліку передбачено 95,8768 га земельних ділянок у Бродівському, Дрогобицькому, Жидачівському, Жовківському, Золочівському, Камянка-Буському, Миколаївському (зокрема, на території Гірської, Раделицької сільських рад, Тростянецької обєднаної територіальної громади), Мостиському, Перемишлянському, Пустомитівському, Сколівському, Сокальському, Турківському та Яворівському районах Львівської області.

У вказаному переліку не передбачено виділення земельних ділянок у власність громадянам на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району.

У цьому випадку, місця розташування земельних ділянок, щодо яких звернулися позивачі, не відповідають вимогам нормативно-правових актів, оскільки стосовно саме цих земельних ділянок відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.17 № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» вирішено не передавати їх у власність громадян.

Таким чином, Відповідач на момент розгляду клопотання позивачів діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема з урахуванням зазначеної Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області своїми діями не порушило вимог ч.7 ст.118 ЗК України в частині підстав відмови у наданні вказаного дозволу, оскільки місце розташування обєкта (земельних ділянок, щодо яких звернулися позивачі) не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, зокрема, постанови КМ України №413 від 07.06.2017р.

Також згадана постанова КМ України № 413 від 07.06.2017 є обов'язковим для виконання актом нормативного характеру (ч.ч.1 і 2 ст.49 Закону України Про Кабінет Міністрів України), не суперечить нормам ЗК України та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо перебування земельних ділянок у користуванні третіх осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до державної статистичної звітності із земельних ресурсів форми 6-зем та інформації, наданої ОСОБА_15 у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, земельні ділянки, на які претендують позивачі, знаходиться на сільськогосподарських угіддях пасовища, призначених для сінокосіння та випасання худоби (графа 12, рядок 2.10), які надані у користування.

ОСОБА_15 у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 08.09.2017 р. №0-13-0.27-0.9-712/108 повідомлено, що запропоновані позивачами до відведення земельні ділянки відноситься до земель громадських пасовищ та використовується жителями с. Вербіж, як громадське пасовище.

ОСОБА_15 у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області листом від 15.02.2018р. №153/408-18-0.6 проінформував про те, що згідно з поданого Гонятичівською сільською радою картографічного матеріалу з Технічної документації із землеустрою щодо внесення змін до проекту роздержавлення і приватизації земель ВСГК «Золотий колос» Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області, розробленої ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в 2010 році, земельні ділянки, вказані на поданих Позивачами викопіюваннях знаходяться на території Гонятичівської сільської ради Миколаївського району, за межами населеного пункту і відносяться до земель сільськогосподарського призначення, які запроектовано для наступних цілей:

- Резервний фонд для індивідуальної житлової забудови (рілля) (претендують: ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3В.);

- Резервний фонд для ведення особистого селянського господарства (рілля) (претендують: ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_8І.).

Технічна документація із землеустрою щодо внесення змін до проекту роздержавлення і приватизації земель ВСГК «Золотий колос» Гонятичівської сільської ради погоджена рішенням Гонятичівської сільської ради від 11.05.2010 № 576 та затверджена розпорядженням голови Миколаївської райдержадміністрації від 13.05.2010 № 286, якими змінено площі земель пайового фонду 18,9557 га та 8,1349 га в урочищі «Лиса Гора» на відповідні площі земель запасу в урочищі «Під Великою Горожанною» та земель резервного фонду в урочищі «Горішня».

Генеральним планом Гонятичівської сільської ради відповідні зміни не затверджено.

В свою чергу, згідно Проекту передачі земельних часток паїв у приватну власність та формування землеволодінь і землекористувань на території Гонятичівської сільської ради, розробленого в 2000 році, територія резервного фонду для індивідуальної житлової забудови та резервний фонд для ведення особистого селянського господарства проектувалися як землі сільськогосподарського призначення (пасовища).

Гонятичівська сільська рада у листі від 26.10.2017р. 02-11/366 зазначає про те, що земельні ділянки на які претендують Позивачі відносяться до земель державної власності землі сільськогосподарського призначення (пасовища) не надані громадянам у власність чи користування.

Відповідно до ст. 203 Земельного кодексу України передбачено, що облік кількості земель - відображення у відомостях і документах даних, які характеризують кожну земельну ділянку, а також землі за площею та складом земельних угідь, розподіл земель за власниками, землекористувачами.

Судом встановлено, що відповідно до державної статистичної звітності із земельних ресурсів форми 6-зем станом на 01.01.2016, земельні ділянки, на які претендують Позивачі, знаходиться на сільськогосподарських угіддях пасовища, призначених для сінокосіння та випасання худоби (графа 12, рядок 2.10).

Відповідно до ст. 34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Згідно з ст. 22, 23 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Визначення земель, придатних для потреб сільського господарства, провадиться на підставі даних державного земельного кадастру.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Громадські сіножаті і пасовища задумані як специфічний різновид земель загального користування, що виділяються зі складу земель державної та комунальної власності.

Громадяни мають право на отримання в оренду земельних ділянок для сінокосіння (вид сільськогосподарських угідь - сіножаті) та випасання худоби (вид сільськогосподарських угідь - пасовища).

Громадськими пасовищами всі зацікавлені фізичні особи можуть користуватися безоплатно на підставі права загального землекористування (стаття 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України.

Відповідно до Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.

За умови додержання вимог законодавства можуть здійснюватися такі види спеціального використання природних рослинних ресурсів, зокрема: випасання худоби.

Статтею 18 Закону України «Про рослинний світ» встановлено, що використання природних рослинних ресурсів для випасання худоби та забезпечення інших потреб тваринництва здійснюється на земельних ділянках, що визначаються в установленому земельним законодавством порядку.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про рослинний світ» використання природних рослинних ресурсів для випасання худоби та забезпечення інших потреб тваринництва забороняється, якщо це може призвести до деградації земель, зайнятих обєктами рослинного світу, або перешкоджає їх своєчасному природному відтворенню.

Земельні ділянки, яку бажають отримати позивачі у власність для ведення особистого селянського господарства розміщені на громадських пасовищах, які за своїми природними особливостями і призначенням мають використовуватись для випасання худоби. Виробництво та переробка сільськогосподарської продукції на даному виді угідь не передбачається.

Статтею 37 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ.

Суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що земельні ділянки, яку позивачі бажають отримати у власність для ведення особистого селянського господарства належать до земель загального користування (пасовище), тобто є загальнодоступними для всіх субєктів і не можуть передаватися у приватну власність. Надання дозволу позивачам на розроблення землевпорядної документації відведення у власність земельних ділянок загального користування, відбудеться із перевищенням повноважень Головного управління, оскільки порушить права інших осіб щодо їх використання, так як ці земельні ділянки виділені для обєктивної необхідності - загального випасання худоби.

При цьому суд зазначає, що наслідком дій відповідача щодо відмови у наданні позивачам дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства є рішення відповідача № С-10719/0-7460/6-17 від 20.09.2017, № Б-10736/0-7458/6-17 від 20.09.2017, № К-10732/0-7447/6-17 від 20.09.2017, № К-10733/0-7450/6-17 від 20.09.2017, № К-10721/0-7444/6-17 від 20.09.2017, № К-10713/0-7453/6-17 від 20.09.2017, № К-10735/0-7451/6-17 від 20.09.2017, № З-10729/0-7455/6-17 від 20.09.2017, № М-10718/0-7457/6-17 від 20.09.2017, № С-10731/0-7448/6-17 від 20.09.2017, які не оскаржувалися і не були скасовані.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо надання позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою, наслідком яких є прийняття рішень про відмову № С-10719/0-7460/6-17 від 20.09.2017, № Б-10736/0-7458/6-17 від 20.09.2017, № К-10732/0-7447/6-17 від 20.09.2017, № К-10733/0-7450/6-17 від 20.09.2017, № К-10721/0-7444/6-17 від 20.09.2017, № К-10713/0-7453/6-17 від 20.09.2017, № К-10735/0-7451/6-17 від 20.09.2017, № З-10729/0-7455/6-17 від 20.09.2017, № М-10718/0-7457/6-17 від 20.09.2017, № С-10731/0-7448/6-17 від 20.09.2017, позивачі мають право заявити вимогу про визнання рішень суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

Таким чином, Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області надано право на прийняття рішень про відмову у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а особа якій відмовлено, у разі незгоди з таким рішенням, має право на оскарження такого рішення.

Отже, суд визначає чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивачів.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

За таких обставин вимога позивачів про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не є правильним способом захисту прав позивачів, а достатнім способом захисту, який забезпечить відновлення порушеного права позивачів у випадку встановлення судом протиправності таких рішень про відмову, є скасування рішень відповідача, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо прийняття рішень про відмову.

З цього приводу суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року по справі "ОСОБА_18 проти України" (Заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України(конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) висловив правову позицію, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

В разі задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача, в той час коли існують не скасовані рішення суб'єкта владних повноважень про відмову № С-10719/0-7460/6-17 від 20.09.2017, № Б-10736/0-7458/6-17 від 20.09.2017, № К-10732/0-7447/6-17 від 20.09.2017, № К-10733/0-7450/6-17 від 20.09.2017, № К-10721/0-7444/6-17 від 20.09.2017, № К-10713/0-7453/6-17 від 20.09.2017, № К-10735/0-7451/6-17 від 20.09.2017, № З-10729/0-7455/6-17 від 20.09.2017, № М-10718/0-7457/6-17 від 20.09.2017, № С-10731/0-7448/6-17 від 20.09.2017, таке рішення суду не дозволить ефективно захистити порушені права позивачів.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області були правомірними та такими, що відповідають вимогам земельного законодавства.

Враховуючи безпідставність заявлених вимог, суд також вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до розяснень, вказаних у п.10.3 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. Про судове рішення в адміністративній справі, резолютивна частина рішення суду не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

За розглядуваних умов суд не вправі перебирати на себе функції відповідача та зобовязувати останнього надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.03.2018.

Суддя Р.М. Брильовський