Справа № 425/3222/17
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 року Провадження №2-а/425/14/18

Справа №425/3222/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар - Гайворонська І.В., за участю представника позивача: ОСОБА_1, представника відповідача: Одіяненко Галини Вікторівни,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_3, поданий від імені ОСОБА_4, до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірним та скасування рішення, а також про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 від імені ОСОБА_4 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яким з урахуванням уточнення позовних вимог просив: визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком № 64 від 30 листопада 2017 року; зобов'язати відповідача зарахувати до загального стажу роботи позивача: період її навчання у Ворошиловградському сільськогосподарському інституті з 01.07.1976 року по 24.03.1981 року (4 роки 8 місяців 23 дні), період перебування на обліку Кремінського районного центру зайнятості як безробітна та отримання допомоги по безробіттю з 09 серпня 2001 року по 03 серпня 2002 року (11 місяців 24 дня); період часу: з 02 липня 1981 року по 18 лютого 1987 року на посаді зоотехнік у колгоспі «Ленінський шлях» (з 1992 року КСП «Ленінський шлях»); з 18 лютого 1987 року по 16 червня 1988 рік працювала на посаді головного зоотехніка у колгоспі «Ленінський шлях» (з 1992 року - КСП «Ленінський шлях») (разом 6 років 11 місяців 14 днів); з 16 червня 1988 року по 09 лютого 1992 року займала виборчу посаду голови профспілки у колгоспі «Ленінський шлях» (з 1992 року - КСП «Ленінський шлях») (3 роки 7 місяців 22 дня); з 10 лютого 1992 року по 05 лютого 2000 року працювала на посаді зоотехніка у КСП «Ленінський шлях» (7 років 7 місяців 22 дня); з 07 лютого 2000 року по 30 квітня 2001 року працювала на посаді техніка у Рубіжанському УПП-2 «УТОС» (1 рік 2 місяця 23 дня); з 21 січня 2009 року по 09 липня 2010 року працювала продавцем у ПП «ОСОБА_5.» (1 рік 5 місяців 18 днів), а також призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», з 03 листопада 2017 року.

У судове засідання 15 лютого 2018 року о 14 годині 15 хвилин, сторони не з'явились, але у поданих заявах просили справу розглянути без їх участі за наявними у справі матеріалами. Тому в силу положень частини 13 статті 10 та частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України), розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, за наявними у справі матеріалами, а фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиція позивача полягала в тому, що 03 листопада 2017 року вона звернулась до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення їй пенсії за віком, за встановленої формою. До заяви додала копію свого паспорту, копію довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копію диплома про закінчення інституту, а також архівну довідку на підтвердження трудового стажу за період з 1981 року по 1999 рік у колгоспі. Однак, копію диплому представник відповідача одразу повернув, повідомивши про те, що з огляду на підтвердження стажу роботи архівною довідкою, необхідного трудового стажу для призначення пенсії, достатньо. Але 01 грудня 2017 року вона отримала рішення відповідача про відмову у призначенні їй пенсії за віком через наявність у неї стажу тільки 07 років 10 місяців та 16 днів, замість 15 необхідних років. На звернення позивача щодо роз'яснення підстав відмови, відповідач повідомив про те, що під час перевірки документів, було встановлено невідповідність прізвища позивача за даними свідоцтва про шлюб, прізвищу, що вказано в архівних довідках. І вважаючи рішення відповідача неправомірним, оскільки його представник під час прийому документів не зафіксував і не повідомив про наявність у документах названих розбіжностей, а також про те які конкретно інші документи необхідно подати, просить його скасувати та зобов'язати зарахувати весь стаж роботи позивача для призначення пенсії за віком і зобов'язати призначити таку пенсію з 03 листопада 2017 року.

Відповідач заперечував проти задоволення позову. Його представник, у своїх запереченнях вказував на те, що багато документів, що були подані позивачем разом із заявою про призначення пенсії не узгоджуються між собою або видані на інших осіб. Зокрема, довідка Кремінським районним центром зайнятості за вихідним № 1935, видана на ім`я особи, яка народилась в іншу дату ніж позивач; до трудової книжки позивача не було внесено відомостей про період її навчання до початку її трудової діяльності, а надана архівна довідка видана на особу з іншим прізвищем. Тож для задоволення позову немає підстав.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 січня 2018 року позивачу та відповідача, на підставі поданих ними клопотань, було надано строк для вирішення спору мирним шляхом, але результату досягнуто не було, і учасники справи подали заяви якими просили розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи.

Тож суд, зважаючи на те, що учасники спору доводили свої вимоги і заперечення тільки письмовими доказами, які є в матеріалах справи, без використання інших засобів доказування, суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини:

Третього листопада 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком, на загальних умовах (а.с.72,73,111).

До цієї заяви ОСОБА_4, згідно розписки-повідомлення та письмових пояснень учасників справи додала наступні документи: довідку про присвоєння ОСОБА_4 ідентифікаційного номеру; її паспорт, НОМЕР_2; диплом НОМЕР_3, виданий Ворошиловградським сільськогосподарським інститутом про закінчення нею у 1981 році повного курсу навчання; довідку про її заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року №04-20/1-17; документи про стаж роботи ОСОБА_4 (архівні довідки від 02.10.2017 року № 04-20-17 та № 04-20/2-17 і №04-20/3-17 від 02.10.2017 року, видані Комунальною установою Кремінської міської ради Луганської області «Трудовий архів територіальних громад району» щодо відомостей про трудовий стаж та заробіток колгоспників, архівна довідка № 15-32-Г/2 від 02.11.2017 року видана архівним відділом Кремінської районної державної адміністрації з відомостями щодо ліквідації КСП «Ленінський шлях») довідка № 1935 від 05 жовтня 2017 року видана Кремінським районним центром зайнятості на ім'я ОСОБА_4 з інформацією щодо її перебування на обліку в Кремінському районному центрі зайнятості як безробітної); свідоцтво про народження дитини НОМЕР_4; свідоцтво про шлюб НОМЕР_5 (а.с.70-79,81).

При цьому спеціалістом відповідача було зроблено розписку - повідомлення про прийняття разом із заявою про призначення пенсії вказаних вище документів (а.с.73), з якої вбачається, і учасниками справи іншого не доведено, що копію своєї трудової книжки ОСОБА_4 не подавала (а.с.73).

Також суд констатує, що надана суду копія заяви ОСОБА_4 про призначення пенсії не містить будь-яких записів про те, що її було повідомлено у письмовій формі про факт подання нею не всіх необхідних для призначення пенсії документів, які документи їй слід подати додатково, а також про те, що ОСОБА_4 хоча би усно була повідомлена про виявлені розбіжності (невідповідності) у документах (а.с.72-73).

І оскільки позивач обґрунтовував у тому числі і такою обставиною свої позовні вимоги, а відповідач цієї обставини не спростував, суд вважає її встановленою.

Першого грудня 2017 року, ОСОБА_4 отримала рішення Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 30 листопада № 64, яким їй у призначенні пенсії за віком було відмовлено у зв'язку із відсутністю у неї необхідного стажу 15 років (управлінням встановлено, що її стаж складає 7 років 10 місяців 16 днів).

І, з огляду на письмові заперечення відповідача та відповідь з викладеними мотивами відмови у призначення пенсії, суд констатує також і те, що при визначенні наявного у позивача стажу роботи, відповідач взагалі не прийняв до уваги дані, які містились у трудовій книжці позивача (у тому числі період можливої роботи на посаді техніка та продавцем, у колгоспі, перебування на обліку в центрі зайнятості, та інші), яка була і є у позивача в наявності; дані на підтвердження її трудового стажу за період з 1981 року по 1999 рік у колгоспі, дані про період перебування ОСОБА_4 на обліку у центрі зайнятості та отримання нею допомоги по безробіттю, згідно довідок, які вона надала (а.с.21,22,23,66-67,69-71,80).

Вважаючи, що рішення про відмову у призначенні їй пенсії за віком є неправомірним і таким, що підлягає скасуванню, ОСОБА_4 11 грудня 2017 року подала позов, при цьому наполягаючи на тому, що саме суд повинен зобов'язати відповідача зарахувати до стажу її роботи весь період її трудової діяльності і зобов'язати відповідача призначити пенсію з 03 листопада 2017 року (а.с.1-10).

Разом з цим, 27 і 28 грудня 2017 року, ОСОБА_4 повідомила відповідача про те, що судом було встановлено факт належності їй архівної довідки №04-20-17 від 02 жовтня 2017 року (а.с.127) і тому просила призначити їй пенсію за віком (а.с.84-85).

Також, під час розгляду справи, позивач надала суду письмові пояснення трьох фізичних осіб, бажаючи підтвердити факт реальної її роботи у колгоспі (а.с.96-109).

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічно-правові відносини у сфері пенсійного забезпечення, в межах яких виник публічно-правовий спір з приводу правомірності рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень, щодо відмови у призначенні пенсії за віком на загальних підставах.

Для вирішення спору, враховуючи визначені судом правовідносини, суд застосовує такі норми матеріального і процесуального права, виходячи при цьому із наступних мотивів:

Положеннями частини першої статті 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

А згідно з пунктом шостим частини першої статті 96 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами.

Зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) був передбачений і такий вид пенсійних виплат, як пенсія за віком, умови призначення якої встановлені статтею 26 цього ж закону (досягнення 60 років та наявність страхового стажу не менше 15 років).

І, якщо особа бажала отримати таку пенсію, в силу положень статті 44 названого закону, така особа повинна була подати до територіального органу пенсійного фонду України заяву про призначення їй пенсії та необхідні документи в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, до того ж, не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

При цьому суд відзначає, що згідно з частиною 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для визначення права на пенсію, органам Пенсійного фонду надано право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством.

Перелік необхідних документів, що повинна подати особа, яка бажає отримати пенсію за віком та дії органу, що їх приймає, визначені «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"», затвердженого Постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року №22-1 (надалі за текстом - Порядок ПФУ №22-1).

Зокрема, з огляду на зміст пунктів 2.1., 4.1.- 4.3. Порядку №22-1 для призначення пенсії за віком особа, яка бажає її отримувати, повинна подати до органу, який призначає пенсію заяву, яка є додатком №2 до цього порядку та визначені пунктом 2.1. цього порядку мінімально необхідні документи; при прийманні документів орга н, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж , перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів , перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

А пунктом 3.3., з урахуванням положень пунктів 1.1. та 1.2. названого Порядку №22-1 також передбачено, що орган, що призначає пенсію надає роз'яснення та допомогу особам щодо призначення та виплати пенсії, і щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Разом з цим, в силу положень пункту 4.1. Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, видає особі розписку із зазначенням не тільки дати прийняття заяви і переліку одержаних документів, а, що дуже важливо, із зазначенням відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви про призначення пенсії.

Більш того, положення пункту 4.2. Порядку №22-1 взагалі прямо передбачають право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

І, вказані положення у їх сукупності, повністю корелюються із статтею 3 Конституції України, за якою права людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Звертають на себе увагу і положення пункту 4.3. Порядку №22-1 якими встановлено, що прийняття рішення щодо призначення пенсії (тобто, рішення про її призначення чи відмова у цьому) приймається органом, який призначає пенсію, але не відразу при надходженні заяви особи , а не пізніше 10 днів і не тільки після надходження заяви, а й за наявності документів, необхідних для призначення пенсії.

Отже, забезпечення права людини на отримання пенсії за віком, однозначно вимагає від пенсійного органу вчинення активних дій при зверненні будь-якої людини із заявою про призначення їй пенсії незалежно від її виду.

Зокрема, представник пенсійного органу повинен здійснити повну перевірку всіх поданих людиною документів на правильність та належність їх оформлення, їх повноту, і у випадку встановлення не правильності чи не належності їх оформлення, або неповноти поданих документів для призначення пенсії, представник пенсійного органу зобов'язаний надати особі роз'яснення з цього приводу і допомогу, а головне - надати особі розписку з зазначенням відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви про призначення пенсії, а також самостійно звернутись до підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, що видали людині документи з вимогою їх дооформлення у тримісячний строк з дня подання людиною заяви та вимогою щодо подання додаткових документів, передбачених законодавством, якщо такі будуть необхідні.

І тільки після отримання необхідних документів, тобто не тільки на підставі первинно поданих людиною при зверненні про призначення пенсії, а всіх отриманих документів протягом трьох місяців, у тому числі отриманих пенсійним органом з власної ініціативи, які будуть необхідними і достатніми, приймається рішення про призначення або відмову у призначення пенсії.

Наведений висновок суду повністю узгоджується і з пунктом 4.7. Порядку №22-1 за яким, право особи на одержання пенсії установлюється органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів.

Але встановлені судом обставини свідчать про те, що передбачений Порядком №22-1 порядок розгляду заяви позивача з документами про призначення пенсії за віком (що вказаний вище), відповідачем дотриманий не був, оскільки після отримання заяви позивача про призначення пенсії 03 листопада 2017 року, відповідач одразу прийняв рішення №64 від 30 листопада 2017 року про відмову у призначенні позивачу пенсії, і тільки потім за зверненням позивача почав надавати роз'яснення з приводу неправильності, не належності оформлення та неповноти поданих позивачем документів, внаслідок чого право позивача на одержання пенсії за віком було грубо порушено, і порушено саме відповідачем.

При цьому суд врахував, що відповідач, на численні звернення позивача ніколи не давав йому єдиної, повної відповіді з приводу вичерпного переліку недоліків у поданих ним документах та вичерпного переліку документів, яких не вистачає, з роз'ясненням того як їх усунути і де отримати документи, яких не вистачає.

Тому суд констатує, що рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії було передчасним, за своїм змістом - необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для вирішення питання про призначення пенсії позивачу, а також без урахування права самого позивача на участь у процесі його прийняття.

І оскільки наведені порушення беззаперечно вказують на неправомірність рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії позивачу, воно дійсно підлягає визнанню його таким та скасуванню.

Тобто тут, суд погоджується із позивачем, і в цій частині вважає, що позов підлягає задоволенню.

Що стосується такого способу захисту порушеного права позивача як зобов'язання відповідача зарахувати до стажу позивача конкретні періоди її роботи і навчання, а також зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком з 03 листопада 2017 року, то тут суд виходить з такого.

В силу положень частини 1 статті 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову владу. А згідно з частиною 1 статті 124 Основного закону України, суди в Україні виконують функцію правосуддя.

Тому з огляду на це, і оскільки таке повноваження органу виконавчої влади, як призначення пенсії людині, суд не має права перебирати на себе, і відповідач, як орган виконавчої влади, це повноваження належним чином не виконав, суд не може і не повинен, поки це повноваження не реалізовано відповідачем належним чином, здійснювати його замість нього.

А тому суд переконаний у тому, що у задоволенні вимог позивача про зобов'язання відповідача зарахувати до стажу позивача конкретні періоди її роботи і навчання, а також зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком з 03 листопада 2017 року - слід відмовити.

Однак, з метою повного, належного та ефективного захисту порушеного права позивача на розгляд питання щодо призначення йому пенсії органом, який має на це компетенцію суд, на підставі частини 2 статті 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, а тому зобов'язати відповідача повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_4 пенсії за віком, на підставі її заяви від 03 листопада 2017 року та доданих до неї документів, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV та "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

Що означає необхідність вчинення відповідачем дій та прийняття рішення, встановлених вказаним порядком, для визначення наявності у позивача передбаченого названим законом права на призначення пенсії за віком. Зокрема, слід здійснити повну перевірку заяви ОСОБА_4 від 03 листопада 2017 року про призначення їй пенсії за віком та всіх доданих до неї документів, на правильність та належність їх оформлення, їх повноту; у випадку встановлення не правильності чи не належності їх оформлення, або неповноти поданих документів для призначення пенсії, надання представником відповідача роз'яснень ОСОБА_4 з цього приводу і допомоги; надання їй розписки із зазначенням відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк, а також відповідачу слід самостійно звернутись до підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, що видали ОСОБА_4 документи з вимогою їх дооформлення у тримісячний строк та вимогою щодо подання додаткових документів, передбачених законодавством, якщо такі будуть необхідні. І тільки після отримання необхідних документів, тобто не тільки на підставі первинно поданих ОСОБА_4 при зверненні про призначення пенсії 03 листопада 2017 року, а й всіх отриманих документів протягом трьох місяців, у тому числі отриманих пенсійним органом з власної ініціативи, відповідачу слід прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком, з 03 листопада 2017 року.

В силу положень частини 3 статті 3 КАС України, провадження в адміністративній справі здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

А відповідно до положень статті 5 Закону України "Про судовий збір", органи пенсійного фонду України вже не входять до переліку осіб, що звільняються від сплати судового збору.

Тож оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а судові витрати у вигляді судового збору, що здійснені позивачем документально підтверджені і складають 640 гривень (а.с.2), судовий збір слід присудити до стягнення на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в розмірі 640 гривень.

При цьому, суд врахував положення пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір" якими на момент подання позову було передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються пенсійний фонд України та його органи.

Але констатує, що по перше, вказана норма права не звільняє такі органи від його компенсації у випадку ухвалення рішення на користь позивача, оскільки у цьому разі мова йде не про сплату судового збору, а про його розподіл, що вказаним законом взагалі не регулюється. Оскільки частиною 7 статті 6 Закону України „Про судовий збір" прямо передбачено, що розподіл судового збору між сторонами здійснюється відповідно до процесуального законодавства, яким серед іншого є і Кодекс адміністративного судочинства України.

А по-друге, на момент прийняття рішення судом, цієї норми права вже не існує.

До того ж, було б явно не справедливим, аби суд приймаючи рішення на користь позивача залишив би його без компенсації понесених ним судових витрат, внаслідок протиправного рішення відповідача.

Отже, керуючись статтями 1-4,9,19-20,22,25,31,32,35,72-113,132,139,229,241-246,251,255,292-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов адміністративний позов ОСОБА_3, поданий від імені ОСОБА_4 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 64 від 30 листопада 2017 року про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_4.

Зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код: 41245565; місцезнаходження: 93009, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Студентська, будинок 35-А) повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) пенсії за віком, на підставі її заяви від 03 листопада 2017 року та доданих до неї документів, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV та "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

За рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код: 41245565; місцезнаходження: 93009, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Студентська, будинок 35-А) стягнути на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2018 року.

Суддя - Д.С. Коваленко