Справа № 363/395/18
Суддя: Баличева М. Б.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"27" лютого 2018 р. Справа № 363/395/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Баличевої М.Б., при секретарі - Рибки І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Чалого Вячеслава Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Чалого Вячеслава Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанови серії НК № 459661 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30 січня 2018 року, винесену поліцейським Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Чалим В.О., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.01.2018 року поліцейським Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Чалим В.О. була винесена постанова серії НК № 459661 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до вказаної постанови, позивач не виконав вимогу дорожнього знаку рух по смугам, зі смуги, що передбачає рух прямо здійснив лівий поворот чим порушив п.п. 5.15 дод. 1 ПДР України. Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 30.01.2018 року о 20 год. 40 хв. він рухався по автодорозі Київ - Овруч - Вишгород, 18 км., Виїжджаючи з автозаправки «ОККО», він перестроївся в крайню ліву смугу, увімкнув лівий поворот та здійснив поворот на ліво. За поворот, приблизно 200 метрів його зупинив поліцейський та повідомив, що він порушив ПДР України, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку рух по смугам. Вказав, що ним було повідомлено працівника поліції про те, що він не порушував ПДР України і поворот він виконав з крайньої лівої смуги, де дорожній знак дозволяв здійснювати поворот. На його прохання пред'явити будь - які докази поліцейський не відреагував, а лише повідомив його про право на оскарження складеної відносно нього постанови. В оскаржуваній постанові, яка була йому вручена помітні різні почерки та виправлення дати в п. 6, що є грубим порушенням. Крім того, в вказаній постанові ним було зазначено, що він не згодний з цією постановою, однак будь - яких доказів поліцейським надано не було.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, адміністративний позов повністю підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач поліцейський Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Чалий В.О. в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти адміністративного позову відповідно до якого просив розглянути справу у його відсутність, у задоволенні адміністративного позову просив відмовити, вважає, що ним було дотримано процедуру складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП, наполягав на викладених ним в постанові обставинах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 459661 від 30 січня 2018 року до позивача було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення п. 5.16 дод. 1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, регулюється положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), ЗУ «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 (далі - Інструкція), та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол не складається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2 ст.258 КУпАП). Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Аналіз змісту ст. 258 КУпАП свідчить, що закон не передбачає обовязкового складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, навіть у випадках коли особа оспорює порушення та накладене стягнення. В такому випадку відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП розгляд справи здійснюється уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення і за наслідками розгляду виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом із цим, відповідачем не було надано жодного доказу ні позивачу на його вимогу при прийнятті оскаржуваної постанови, ні суду щодо правомірності винесеної постанови серії НК № 459661 від 30 січня 2018 року.

Тобто, відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин /фактів/, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Як зазначив позивач в адміністративному позові, що він під час винесення оскаржуваної ним постанови заперечував, що ним було вчинено адміністративне правопорушення, оскільки інспектором не було надано жодних доказів, які підтверджували факт порушення ним ПДР України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так інспектором патрульної Малий Є.М. не було повно і всебічно з'ясовано обставини скоєння ОСОБА_4 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, з оскаржуваної постанови серії НК № 459661 від 30 січня 2018 року, винесеної поліцейським Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Чалим В.О. вбачається, що вграфі «до постанови додаються» - додаткових доказів, зазначено не було, тобто на час винесення вказаної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у поліцейського Чалого В.О. були відсутні будь-які докази фото/відео матеріали, пояснення свідків, та інші докази про вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, які також не було надано до суду, лише письмові заперечення на адміністративний позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки поліцейський Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Чалий В.О. в судове засідання взагалі не з'явився, в супереч вимогам ст. 72 КАС України, не надав доказів, на підтвердження правомірності винесеного ним рішення (постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на спростування тверджень позивача, а тому постанова серії НК № 459661 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КупАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 5, 6,7,8,9,72,73,77,79,243-246,251,255, 286 КАС України, ст. 55 Конституції України, ст. ст. 251, 258, 280 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Чалого Вячеслава Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Чалого Вячеслава Олександровича серії НК № 459661 від 30.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резулятивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий М.Б. Баличева