Справа № 826/6423/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2018 року № 826/6423/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Качура І.А., суддів Федорчука А.Б., Келеберди В.І. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т АН О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області (далі - Держархбудінспекція у Київській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області щодо ненадання неповної відповіді по суті інформаційного запиту від 20.04.2017 ОСОБА_1;

- зобов'язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області повторно розглянути та надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 20.04.2017 в порядку та строки, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, що 20.04.2017 позивач звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області із запитом про надання публічної інформації, відповідно до якого просив надати відповіді поставлені питання.

У судовому засіданні позивач заявлені у позовній заяві позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити з підстав, визначених у адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених в письмових запереченнях, що долучені судом до матеріалів справи.

З урахуванням вимог частини шостої ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 13.07.2017), за згодою сторін суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши наявні документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є членом Гнідинського садівничого товариства "Мрія-1" та має у своїй власності земельну ділянку розміром 0, 12 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 15.11.1995.

Відтак, ОСОБА_1 20.04.2017 звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області з запитом, який зареєстрований відповідачем за вх. № 10/10-В-2104/88 від 21.04.2017 "Про реалізацію ст.23 (оскарження рішень, дій чи бездіяльності) Закону України "Про доступ до публічної інформації", у якому просив в термін п'яти робочих днів забезпечити йому запит на інформацію щодо порушення його прав і законних інтересів в результаті супроводу забудови ОСОБА_2, яка є власником домоволодіння (садового будинку з господарськими спорудами) по АДРЕСА_1, в садовому товаристві «Мрія-1» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, в якому вимагав надати наступну інформацію:

1. на а.с. 3а, Висновку Київського науково - дослідного інституту судової експертизи (КНДІСЕ) №6790 від 30.07.2010 вказано, що сторона ділянки довжиною 27, 2 м. (межа ділянки з місцевим проїздом до моєї ділянки) є червоною лінією. Надати підстави відмови звірки плану земельної ділянки сусідки ОСОБА_2 з планом забудови Садівничого товариства «Мрія-1»;

1.1 Документального підтвердити чи спростувати факт виступу садового будинку за червону лінію на дорогу на 1.5 м;

1.2. Надати копію топографо-геодезичної документації, - хто її розробник та яким чином вона поступила до Вас, яка є підставою для тлумачення дороги, як частини ділянки, а сусідці ОСОБА_2 - для протиправних дій ( знищення документації по підведенню та газифікації мого садового будинку);

2 У зазначеному вище Висновку Київського науково - дослідного інституту судової експертизи вказано, що туалетні ями, каналізаційні колодязі побудовані без проектів та внесені до технічного паспорта (за межами контуру та ділянки) на дорозі. Наявність каналізаційної труби між цими колодязями визнається Вами одного з цих колодязів як наглядовою за цією трубою. Надати визначення туалетних я та колодязів і вбиралень, що саме побудовано, хто надав дозвіл, чому зведені за межами ділянки - на дорозі?

2.1 Надати перелік заходів, які вживались Вами для поновлення порушених моїх прав;

3. На якій підставі від червоної лінії знаходиться садовий будинок у картографічному кресленні технічного паспорта, чи внесені до нього вигрібні туалетні колодязі. Чому 2-х поверхова господарська споруда, яка експертизою визнана побудованою у порушення норм ДБН 360-92 значиться як гараж з оглядовою ямою? Надати висновок (рішення) який було отримано як результат розгляду заяви щодо з'ясування питання достовірності об'єкта вимогам будівельних норм, стандартів і правил, як це передбачає пункт 25 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання про прийняття закінчених будівництвом об'єктів» від 11.04.2011 №461.

4. Надати докази, висновки, копії матеріалів, які досліджувались чи проводились заміри розміщення нерухомого майна на ділянці на предмет наявності відступів від ДБН, які порушують права та інтереси інших громадян;

4.1. Надати підстави відмови та небажання розглядати дане питання у відповідності до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівного законодавства»;

5. частина 7 статті 376 Цивільного кодексу «Самочинне будівництво» наголошує, що у разі встановлення в т.ч. і істотного порушення будівельних норм і правил, що порушують права і інтереси інших громадян, за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування дане питання розглядається у суді. Чи вважаєте ви себе одним з цих суб'єктів з правом звернення до суду з питань самочинної забудови. Надати порядок проведення даної процедури. Перелік документів та ким вони забезпечуються.

За результатами розгляду, в тому числі вказаного запиту, відповідач листом від №10/10-21/2504/09/01 від 25.04.2017 повідомив позивача, що на підставі його звернення у грудні 2011 року вжито щодо ОСОБА_2 заходи - проведення перевірок дотримання вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в с/т «Мрія-1» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. За результатами перевірки, встановлено, що гр. ОСОБА_2 за вказаною адресою без відповідних документів, що дають право на виконання будівельних робіт, збудовано садовий будинок та реконструйовано гараж без зміни зовнішніх розмірів, чим порушено ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідачем також зазначено, що за зверненням позивача неодноразово проведені перевірки дотримання містобудівного законодавства ОСОБА_2, за результатами чого виносилися протоколи по справі про адміністративне правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, припис №59 від 13.12.2011, у якому зафіксовано правопорушення - проведення ОСОБА_2 будівництва індивідуального садового будинку та реконструкцію гаражу без дозволу Інспекції, що є порушенням вимог ст.ст. 23, 28, 29 Закону України "Про планування та забудову територій" та ст.5 Закону України "Про основи містобудування" та експлуатація садового будинку без прийняття в експлуатацію, що є порушенням ст.39 ч.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", в результаті чого Інспекцією винесено постанови №690 від 14.12.2011, №2972 від 13.12.2012 по справам про адміністративне правопорушення, якими за виявлені порушення на ОСОБА_2 накладено штрафні санкції на підставі ч.ч.1,12 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому, 20.11.2013 ОСОБА_1 звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області з запитом "Про реалізацію ст.23 (оскарження рішень, дій чи бездіяльності) Закону України "Про доступ до публічної інформації", у якому просив надати достовірну, точну та повну інформацію, яка стосується законності проведення будівельних робіт ОСОБА_2 як власника земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 в садовому товаристві "Мрія-1" на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, що є суміжною земельною ділянкою до ділянки позивача.

Відповідач у своєму листі №7/10-70/0212/09/02 від 02.12.2013 зазначив, що надання відповіді на запит позивача від 20.11.2013 в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", є неможливим, оскільки позивач просить надати інформацію, що не створювалась і не перебуває у розпорядженні Інспекції, тому не є публічною. Позивачу вже надавались відповіді на його звернення щодо перевірок дотримання законодавства під час проведення будівельних робіт ОСОБА_2 в межах тієї інформації, яка наявна у Інспекції та може бути надана позивачу згідно чинного законодавства. Відповідач зазначає, що згідно чинного законодавства Інспекції не уповноважений розглядати земельні суперечки між власниками суміжних землеволодінь, оскільки це відноситься до повноважень інших органів. Матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення містобудівного законодавства не можуть бути надані позивачу на його запит, оскільки це є порушенням ч.2 ст.14 Закону України "Про захист персональних даних". Також відповідач зазначає, що роз'яснення застосування положень чинного законодавства, в тому числі, і норм ДБН, до його компетенції не відноситься.

Позивач, отримавши відповідь на запит від №10/10-21/2504/09/01 від 25.04.2017 вважає що вона за своїм змістом не відповідає чинному законодавству, мотивуючи тим, що не отримував раніше жодної відповіді на поставлені питання, які викладені у запиті № 10/10-В-2104/88 від 20.04.2017, а тому дії та бездіяльність відповідача щодо розгляду його звернення протиправними з таких підстав.

Позивач зазначає, що йому не надано відповіді на всі поставлені у його запиті питання, що є протиправним згідно вимог Законів України "Про інформацію", "Про звернення громадян", "Про доступ до публічної інформації", ст. 34 Конституції України.

Вважаючи, що відповідь на запит ОСОБА_1 надано відповідачем необґрунтовано, а також містить неповну, недостовірну відповідь відповідно до Закону України "Про публічну інформацію" позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Запитувана інформація стосується законності проведення будівельних робіт ОСОБА_2, як власника земельної ділянки за адресою НОМЕР_1 Садового товариства "Мрія-1" на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, що є суміжною земельною ділянкою до ділянки позивача.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, серед іншого, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.22 вищевказаного Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч.ч.2,3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Згідно ч.4 ст.22 вищевказаного Закону, у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; дату відмови; мотивовану підставу відмови; порядок оскарження відмови; підпис.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд приходить до висновку що позивачем подано запит від 20.04.2017 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", проте, зміст запиту (перелік поставлених питань) свідчить про те, що частина поставлених питань не стосується запиту інформації, що є публічною в розумінні вказаного Закону, оскільки до публічної інформації, розпорядником якої є Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, відноситься відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання Інспекцією своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні Інспекції. До такої інформації згідно змісту запиту відноситься лише інформація, що міститься у матеріалах перевірок дотримання ОСОБА_2 вимог містобудівного законодавства, оскільки ця інформація створюється в процесі виконання Інспекцією своїх повноважень. Вся інша запитувана інформація публічною в розумінні закону не є, зокрема, згідно запиту позивач фактично просить відповідача висловити свою точку зору щодо дотримання при будівельних роботах у суміжному домоволодінні вимог санітарних норм, ДБН, проте, ставлення Інспекції до вказаного питання може бути висловлене виключно за результатами відповідної перевірки дотримання містобудівного законодавства, тоді як не може міститися у листуванні на звернення позивача, Інспекція, як суб'єкт владних повноважень, не зобов'язана та не має права надавати роз'яснення щодо дотримання чи порушення законодавства під час проведення будь-яких робіт.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 №439/2011, основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, зокрема, здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань.

Згідно п.4 вищевказаного положення Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, організовує та забезпечує виконання нормативно-правових актів з питань, що належать до її компетенції; приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти, видає відповідні сертифікати; реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій; у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт; здійснює в межах своїх повноважень державний контроль за дотриманням: юридичними і фізичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, перепланування та реконструкції (дообладнання) житлового фонду, будівель громадського призначення, елементів упорядження територій для задоволення потреб осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; юридичними і фізичними особами державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою, за винятком контролю у сфері квітково-декоративного насінництва; суб'єктами у сфері житлово-комунального господарства правил і норм технічної експлуатації житлових будинків, користування прибудинковими територіями та правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків; здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки: відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; наявності у виконавця будівельних робіт у передбачених законодавством випадках сертифікатів на будівельні матеріали, вироби і конструкції; дотримання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; дотримання власниками/співвласниками будівель, споруд та інженерних мереж правил обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд; розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень; зупиняє підготовчі та будівельні роботи, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; виконує функції замовника робіт зі знесення самочинно збудованих об'єктів будівництва.

Відповідно до п.5 зазначеного Положення Держархбудінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, видавати обов'язкові до виконання приписи щодо: усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; усунення порушень вимог законодавства у сфері житлово-комунального господарства; складати акти перевірок у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства; складати протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства, накладати штрафи відповідно до законодавства; здійснювати контроль за виконанням виданих приписів про усунення порушень; здійснювати претензійно-позовну роботу, звертатися до суду з позовами щодо захисту своїх прав та законних інтересів, а також інтересів держави з питань державного архітектурно-будівельного контролю та контролю у сфері житлово-комунального господарства;

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, Закону України "Про доступ до публічної інформації", частина питань, які викладені позивачем у запиті від 20.04.2017 "Про реалізацію ст.23 (оскарження рішень, дій чи бездіяльності) Закону України "Про доступ до публічної інформації", поданого до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, підпадають під визначення публічної інформації, яка отримана та створена відповідачем внаслідок виконання своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, та знаходиться в його розпорядженні, тому відповідь у листі №10/10-21-2504/09/01 від 25.04.2017 є правомірними діями відповідача, що не може бути розцінена, як порушення права позивача на доступ до публічної інформації. Зокрема, відповідачем фактично надано відповіді на питання, що стосуються домоволодіння (садового будинку з господарськими спорудами) ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 в садовому товаристві "Мрія-1" на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, дотримання норм містобудівного законодавства при будівництві якого перевірялось відповідачем, а саме: які складові домоволодіння досліджувались під час перевірок, чи були виявлені порушення вимог чинного законодавства при їх будівництві, які заходи застосовувались для усунення виявлених порушень, яким чином здійснювався контроль за виконанням приписів щодо усунення виявлених порушень, чи усунуті виявлені порушення та яким чином.

При цьому, у відповідності до ч.3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником. Однак, відповідачем не виконані вимоги ч.3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та не направлено запит позивача в частині викладених питань щодо надання інформації, якою не володіє відповідач, належному розпоряднику інформацією. Таким чином, Інспекція вживала заходи щодо виявлення порушень містобудівного законодавства під час проведення ОСОБА_2 будівельних робіт шляхом проведення перевірок та притягнення її до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що питання поставленого позивачем у зверненні щодо порушення ОСОБА_2 законодавства у сфері містобудівного законодавства при забудові свого домоволодіння, є предметом розгляду адміністративної справи Окружного адміністративного суду міста Києва №826/307/14 за позовом ОСОБА_1

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2014 у вище зазначеній справі в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено, постановою Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2014 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2014, якою ухвалено зобов'язати Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області повторно розглянути та надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 20.112013 в порядку та строки, передбачені Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Також, суд зазначає стосовно порушеного питання позивачем у запиті, щодо розміщення дренажних туалетних ям та недотримання норм ДБН ОСОБА_2, то це питання є предметом розгляду в порядку цивільного провадження у справі №22ц-2116/2011.

Згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 21.03.2011 у справі №22ц-2116/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення незручностей встановлено, що вигрібні ями знаходяться на земельній ділянці СТ "Мрія-1", однак будь-яких питань до відповідача з їхнього боку не заявлялось. Актом санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкту порушень з боку ОСОБА_2 не встановлено.

Окремо суд зазначає, що Інспекцією у наданих позивачу відповідях неодноразово роз'яснювався зміст ДБН 360-92 "Планування і забудова міських і сільських поселень" - "Забудова нових і реконструкція існуючих територій дачних і садівницьких товариств та об'єднань громадян", згідно п. 4.48 якого граничні розміри площ забудови і поверховості садового будинку та господарських будівель на ділянці встановлюється статутом садівницького товариства чи кооперативу за погодженням з місцевими органами архітектури та містобудування (районними чи обласними). Ці розміри встановлюються за умови забезпечення необхідної площі для ведення господарської діяльності на ділянці та дотримання вимог нормативної тривалості інсоляції територій суміжних ділянок. Загальна площа і поверховість дачного будинку та господарських будівель на ділянці встановлюється архітектурно-планувальним завданням з урахуванням чинних будівельних та інших нормативів щодо відстаней та інсоляції та інших нормативів щодо відстаней та інсоляції будинків і територій суміжних ділянок, а також місцевих правил забудови.

Таким чином, спори щодо площі забудови садового будинку у садівничому товаристві мають вирішуватися на рівні правління товариств, а Інспекція не має права втручатися у вказану внутрішню діяльність товариства.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем неодноразово надавались відповіді позивачу, а саме: №7/10-27/2611/09/01 від 26.11.2012, №7/10-49/2602/03 від 26.02.2013, №7/10-100/0108/09/02 від 01.08.2013, № 7/10-53/2808/09/02 від 28.08.2013, №7/10-1/0804/03 від 08.04.2013. №7/10-70/1401/09/02 від 14.01.2014, №7/10-41/2506/09/02 від 25.06.2014, №21/2504/09/01 від 25.04.2017, тому у відповідача відсутній обов'язок повторно розглядати ті ж питання порушені у попередніх запитах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо правомірності дій відповідача при наданні відповіді по суті інформаційного запиту ОСОБА_1 від 20.04.2017 в порядку та строки, передбачені Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.А. Качур

Судді В.І. Келеберда

А.Б. Федорчук