Справа № 813/2851/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2018 року

Київ

справа №813/2851/17

адміністративне провадження №К/9901/5069/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуГоловного управління Державної фіскальної служби у Львівській області
на постановуЛьвівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року (суддя В.Я. Мартинюк)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року (колегія у складі суддів: В.В. Гуляк, О.М. Довгополов, Р.Й. Коваль)
у справі №813/2851/17 (876/9951/17)
за позовомГоловного управління Державної фіскальної служби у Львівській області
доРадехівської міської ради Львівської області
простягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулося до суду із позовом, у якому просило стягнути з Радехівської міської ради Львівської області, яка є засновником Міського комунального підприємства "Радехівтеплоенерго" (далі - МКП "Радехівтеплоенерго"), податковий борг у розмірі 319049,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що контролюючим органом не надано жодних доказів вжиття відповідних заходів щодо погашення податкового боргу, передбачених пунктом 96.2 статті 96 Податкового кодексу України, зокрема, не вчинялись дії щодо продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства та не було встановлено факту відсутності в останнього власного майна, що може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В письмовому відзиві на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про обґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що МКП "Радехівтеплоенерго" зареєстроване як юридична особа 4 січня 1993 року, засновником якого є Радехівська міська рада Львівської області.

Станом на 1 червня 2017 року у МКП "Радехівтеплоенерго" існує податковий борг в розмірі 319049,53 грн., у тому числі: з податку на додану вартість - 319028,82 грн., з екологічного податку (надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення) в розмірі 20,71 грн.

Сокальською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (правонаступником якої є Червоноградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області) на адресу МКП "Радехівтеплоенерго" було надіслано податкову вимогу від 10 серпня 2015 року № 1814-25 та 14 вересня 2015 року здійснено опис майна МКП "Радехівтеплоенерго", про що прийнято рішення № 3635/10/13-26-23-00-18/249 "Про опис майна у податкову заставу".

На підставі вищевказаного рішення, ОДПІ описано майно МКП "Радехівтеплоенерго" на загальну суму 204256,49 грн., про що складено акт від 18 вересня 2015 року № 5/13-26-23-00-19.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 24 вересня 2015 року № 47937409, майно МКП "Радехівтеплоенерго" зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

В подальшому, як встановлено судами попередніх інстанцій, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року задоволено адміністративний позов Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до МКП "Радехівтеплоенерго", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Радехівської міської ради Львівської області про стягнення коштів з рахунків у банках для погашення податкового боргу.

На виконання вказаного судового рішення Червоноградська ОДПІ направляла інкасові доручення у банки, в яких були відкриті рахунки боржника МКП "Радехівтеплоенерго", що підтверджено листами від 3 листопада 2016 року № 6657/1019/13-13-17-00-12, № 6656/1019/13-13-17-00-12, які повернуті без виконання.

Крім того, судами встановлено, що на виконання рішення Радехівської міської ради від 15 жовтня 2015 року № 39 та згідно з умовами договору оренди цілісного майнового комплексу, укладеного 23 жовтня 2015 року, майно МКП "Радехівтеплоенерго", що було включене до акту опису майна від 18 вересня 2015 року № 5/13-26-23-00-19 - цілісний майновий комплекс передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Радехівтеплоенерго". Передача в оренду вказаного цілісного майнового комплексу була здійснена без погодження із Сокальською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Львівській області.

Відповідно до пункту 96.1 статті 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з пунктом 96.3 статті 96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пункті 96.1 цієї статті рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Суди попередніх інстанцій правильно прийшли до висновку, що особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України.

Так, згідно з пунктом 95.1 цієї статті ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Для цього орган державної податкової служби звертається в порядку пункту 95.3 статті 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.

Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

Суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що не спростовані доводами касаційної скарги, стосовно відсутності законних підстав для задоволення позову, оскільки податковим органом не підтверджено вчинення ним дій, які передують зверненню до Радехівської міської ради Львівської області в порядку, встановленому статтею 96 Податкового кодексу України, та відповідно які є законною підставою для такого звернення.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Юрченко
Судді І.А. Васильєва
С.С. Пасічник