Справа № 306/2371/17
Суддя: Тхір О. А.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/2371/17
Номер провадження 2-а/306/2/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді- Тхір О.А.

з участю секретаря Касинець В.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання незаконною та скасування постанови від 16.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил № 3455/30500/17,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся із позовною заявою до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови від 16.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил № 3455/30500/17. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України, винесено зазначену постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України, а саме, за перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України транзитного перебування автомобіля марки "FORD MONDEO ", р.н.з. Словаччини MY265AV, та накладено штраф в розмірі 8500 грн. В зв'язку з цим звернувся до Свалявського районного суду (за своїм місцем проживання) з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС, про оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 3455/30500/17 від 16 листопада 2017 року.

Крім цього в обґрунтування позову зазначає, що 16 листопада 2017 року в.о. заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митними правопорушенням ОСОБА_5, було винесено постанову в справі про порушення митних правил за № 3455/30500/17. Згідно з вищевказаною постановою громадянина ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, тобто перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, та накладено на мене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - на суму 8500 грн.

Зазначає, що посадова особа митниці ОСОБА_5 вважає доведеним той факт, що громадянином ОСОБА_3 22.08.2014 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ввезено легковий автомобіль марки «FORD MONDEO», VIN:WF0WXXGBBW3C62239, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MY265AV. Оскільки, відповідно до інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України та в ході опитування ОСОБА_3, даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, та станом на день виявлення зазначеного порушення - 13.10.2017 року вищевказаний автомобіль з митної території України не значиться. Як зазначено в постанові, будучи опитаною посадова особа митного мосту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС підтвердила факт здійснення 22.08.2014 р. митного оформлення автомобіля марки «FORD MONDEO», VIN:WF0WXXGBBW3C62239, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MY265AV в митному режимі «транзит» на гр. ОСОБА_3 на підставі поданих до митного контролю документів, у якому останній слідував на митну територію України через митний пост «Ужгород».

13.10.2017 року о 11 год. 06 хв. в зону митного контролю на ділянку "В'їзд в Україну" митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, заїхав легковий автомобіль марки "Ford Fiesta", реєстраційний номерний знак Словаччини MI662DK, в якості пасажира в якому слідував позивач ОСОБА_3Ю, що прямував у приватних справах із Словаччини в Україну.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що громадянином ОСОБА_3 22.08.2014 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ввезено легковий автомобіль марки «FORD MONDEO», VIN:WF0WXXGBBW3C62239, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MY265AV.

В своєму поясненні, на спростування таких обставин, гр. ОСОБА_3 щодо зазначеної події вказав, що не вивіз вищезазначений легковий автомобіль, який значиться ввезеним на Україну на його ім'я, у визначений законодавством строк, у зв'язку з тим, що такий автомобіль ним не ввозився на територію України, йому не відомо його місцезнаходження та ніяких підтверджуючих документів на момент перетину кордону ним подано не було щодо даного транспортного засобу. Та в запереченнях щодо протоколу зазначив, що 22.08.2014 року слідував в якості пасажира в транспортному засобі з лафетом, і даний автомобіль марки «FORD MONDEO», транспортувався зазначеним лафетом. Під час митного та прикордонного контролю водій автомобіля, в якому він слідував як пасажир попросив документи для оформлення. Про те, що вказаний автомобіль оформлено на його ім'я, я не знав.

Крім того, вважає, що жодних документів, які підтверджують відношення ОСОБА_3 до вищевказаного автомобіля (технічний паспорт на даний транспортний засіб, доручення на право користування даним автомобілем), не існує, а тому позивач їх інспектору митниці не надавав і надавати не міг. Будь-яких документів в матеріалах справи про порушення ОСОБА_3 правил (на підставі яких була винесена оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил), які б підтверджували факт відношення ОСОБА_3 до автомобіля марки «FORD MONDEO», VIN:WF0WXXGBBW3C62239, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MY265AV, а саме: технічного паспорту на транспортний засіб, доручення на право користування даним автомобілем, інших відомостей, які б підтверджували реєстрацію даного автомобіля на ім'я ОСОБА_3 немає і не могло бути.

В зв'язку з цими обґрунтуваннями позивач стверджує, що посадовою особою при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_6 не дотримано вимог ч. 1 ст. 486 МК України, не повно встановлено всі обставини справи, та його не правомірно притягнуто до відповідальності. Крім того, зазначає, що відповідач визнає, що строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення та при цьому вважає, що дане правопорушення є триваючим, та стягнення за таке накладається не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення такого. З такими висновками не погоджується позивач, вважаючи правопорушення такого виду не триваючими, при цьому посилається на відповідні листи-розяснення Міністерства доходів і зборів України.

На підставі вищенаведеного позивач просить суд скасувати постанову про порушення митних правил № 3455/30500/17 від 16 листопада 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК УКраїни.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 просила суд задовольнити позовну заяву з підстав наведених у ній. Крім того зазначає, що з матеріалів на підставі яких винесено оскаржувану постанову, вбачаються шахрайські дії невідомої особи на прізвище ОСОБА_7, який керував автомобілем з лафетом при транспортуванні автомобіля, який був зареєстрований на позивача при митному оформленні. Щодо зазначеної події позивачем було подано заяву про вчинення злочину до поліції.

Позивач ОСОБА_3 також просив суд скасувати постанову відносно нього. Постанову про адміністративне правопорушення вважає незаконною, оскільки автомобіль, який зареєстрований на нього при митному оформленні, він не ввозив, того дня перетинав кордон України в якості пасажира та в'їжджав в Україну також в якості пасажира. Водій автомобіля з лафетом, можливо передав його документи для оформлення зазначеного автомобіля на ввезення на митну територію України без його відома, та посадовою особою митниці неправомірно було даний оформлено даний транспортний засіб на нього, жодних документів на право власності чи на право користування зазначеним автомобілем він не має, та не мав. Крім того, вважає, що це підтверджується і помилками в зазначені невірної адреси його проживання (якої взагалі не існує) при подачі документів на митне оформлення.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Представник Закарпатської митниці ДФС у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав наведених у письмових запереченнях, які були подані до суду 19 грудня 2017 року. Однак, оскільки на час подання такого заперечення діяли вже нові правила подання заяв та заперечень щодо позовних вимог, судом, крім того, було заслухано пояснення представника відповідача в судовому засіданні. В наданих поясненнях представник відповідача стверджував, що посадовою особою митниці при винесені оскаржуваної постанови повно, всебічно, та відповідно до вимог МК України було встановлено та перевірено всі обставини справи, та обґрунтовано притягнуто до відповідальності ОСОБА_3, оскільки при митному оформленні ввезення транспортних засобів на митну територію України, відповідно до встановлених правил митного оформлення, посадовою особою не може бути зареєстровано автомобіль на громадянина без надання відповідних правовстановлюючих документів на автомобіль, тобто на митне оформлення обов'язково надається документ, який підтверджує право власності або право користування на особу, яка його ввозить. А зону митного контролю "зелений коридор" по спрощеній процедурі обирає сама особа, яка оформляє транспортний засіб. Щодо зазначення невірної адреси проживання позивача при оформленні ввезення транспортного засобу, то зазначає, що посадова особа митниці не зобовязана перевіряти дані щодо адреси проживання особи, яка подає документи на митне оформлення, та адреса проживання зазначається зі слів самої особи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зважаючи на обґрунтування та доводи позову, оцінивши докази у справі в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд доходить наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, матеріалами справи встановлено, що 13.10.2017 року о 11 год. 06 хв. в зону митного контролю на ділянку "В'їзд в Україну" митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, заїхав легковий автомобіль марки "Ford Fiesta", реєстраційний номерний знак Словаччини MI662DK, в якості пасажира в якому слідував позивач ОСОБА_3Ю, що прямував у приватних справах із Словаччини в Україну. В ході здійснення митних формальностей та проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що громадянином ОСОБА_3 22.08.2014 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ввезено легковий автомобіль марки «FORD MONDEO», VIN:WF0WXXGBBW3C62239, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MY265AV.

В своєму поясненні, наданому в судовому засіданні позивач та його представник вказали, що, дійсно 22.08.2014 року він перетинав кордон України у справах, а повертаючись назад зі Словаччини в транспортному засобі з водієм на прізвище Данило, в якості пасажира, на лефеті перевозились даним водієм легкові автомобілі, в тому числі і автомобіль марки «FORD MONDEO», державний реєстраційний номерний знак Словаччини MI662DK. Під час митного та прикордонного контролю водій Данило попросив документи для предявлення посадовим особам при паспортному контролі. Про те, що вказаний автомобіль оформлено на його ім'я, він не знав. Місце знаходження даного автомобіля і водія йому не відомо. Вважає, що посадовою особою митниці було порушено порядок митного оформлення та без його відома на його ім'я оформлено зазначений автомобіль.

Дані пояснення суд оцінює критично, зважаючи на те, що суду не надано жодного доказу на підтвердження таких пояснень.

Матеріалами справами та поясненнями представника відповідача, зокрема і витягами з відповідних баз даних та витягів з журналів реєстрації, встановлено, що о 08 год. 18 хв. попович О.Ю. було ввезено зазначений вище легковий автомобіль, та встановлено, що даний автомобіль слідував з метою транзиту на митну територію України. Жодних доказів на спростування зазначених обставин позивачем не надано. Сумнівів у достовірності зазначених доказів, які логічно узгоджуються з подіями, викладеними в оскаржуваній постанові та з поясненнями представника відповідача і письмовими поясненнями посадової особи митного посту, у суду не має.

З перевірених копій матеріалів справи про порушення митних правил та, наданих в судовому засіданні оригіналів, судом встановлено, що при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_3 та винесені оскаржуваної постанови посадовою особою дотримано відповідних вимог МК України.

Так, відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно п. 1.1. ч. 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, встановлено, що при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або вповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Отже, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Таким чином не підтверджено зазначені у позовній заяві та в поясненнях даних в судовому засіданні факти того, що позивач ОСОБА_3 слідував лише як пасажир на автомобілі, яким транспортувався вказаний автомобіль марки «FORD MONDEO», VIN:WF0WXXGBBW3C62239, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MY265AV, та у звязку з цим не міг зареєструвати його на себе, так як даний автомобіль транспортувався лафетом він за кермом не сидів, оскільки в судовому засіданні з'ясовано ту обставину, що, це не позбавляло його можливості оформити на своє ім'я автомобіль, та спростовуються твердження про те, що про оформлення даного автомобіля на його ім'я йому не було відомо, адже, встановлено, що обов'язково при митному оформленні було надано документ, який підтверджує право власності або користування зазначеним автомобілем на ім'я позивача.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зазначені фактичні обставини справи, які були встановлені посадовою особою митниці в ході розгляду справи про порушення митних правил, стали правомірною підставою для винесення оскаржуваної постанови на підставі наступного:

Роздруківка інформації з центральної бази даних ЄАІС ДФС, яка є у матеріалах справи, засвідчує, що ТЗ марки «FORD MONDEO», VIN:WF0WXXGBBW3C62239, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MY265AV, 22.08.2014 року був переміщений по «зеленому коридору», що є елементом двоканальної системи проходження митного контролю.

Частиною 1 ст. 366 МК України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари і транспортні засоби у відповідних обсягах (ч.2 ст. 366 МК України):

не підлягають оподаткуванню митними платежами

не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території

не підлягають письмовому декларуванню.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України (ч.6 ст. 366 МК України).

Імператив статті 487 Митного кодексу України вказує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 Митного кодексу України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 3 статті 470 МК України встановлює відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Отже, враховуючи вищенаведене, громадянин ОСОБА_3, зобов'язаний був доставити транспортний засіб марки «FORD MONDEO», VIN:WF0WXXGBBW3C62239, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MY265AV у митницю в термін до 27.08.2014 року включно у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці. А фактично транспортний засіб станом на 16.11.2017 року не вивезено з митної території України.

Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу, спростовуються твердження позивача щодо відсутності у нього будь-яких документів, що підтверджують відношення останнього до вказаного автомобіля (технічний паспорт, доручення на право користування). Оскільки визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Отже, виходячи із встановленого законодавством порядку митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться громадянами з метою транзиту, встановлено, що автомобіль «FORD MONDEO», VIN:WF0WXXGBBW3C62239, державний реєстраційний номерний знак Словаччини MY265AV, був оформлений у режим транзиту на особу, яка пред'являла цей транспортний засіб для митного контролю, декларувала (у даному випадку усно) транспортний засіб та подавала відповідні документи, у яких була зазначена власником чи уповноваженою особою, тобто на громадянина ОСОБА_3.

В ході провадження у даній справі встановлено, що посадовою особою з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, на підставі наявних документів. Вина ОСОБА_8 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, окрім його пояснень, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 3455/305100/17 від 13.10.2017, витягом із баз даних ЄАІС ДФС України та іншими матеріалами справи.

Щодо доводів позивача та його представника, що адміністративне стягнення було накладено на нього з порушенням встановлених нормами ст. 467 МК України строків, суд зазначає таке.

За приписами ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Триваючими адміністративними правопорушеннями є такі правопорушення, що пов'язані тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Матеріали справи свідчать, що правопорушення, за яке притягнуто до відповідальності поповича О.Ю., полягає порушенні ним строку транзитного перевезення транспортного засобу, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України, який згідно з протоколом про порушення митних правил митним органом виявлено 13.10.2017 року, відтак відповідачем правомірно 16.17.2017 року притягнуто позивача до відповідальності та в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України.

Суд вважає безпідставними твердження позивача про те, що провадження по справі було проведено завідомо упереджено, поверхнево та суб'єктивно, без всебічного з'ясування дійсних обставин справи.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення громадянки України ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України. Адміністративне стягнення накладено відповідно до санкції вказаної статті.

Згідно ст. 522 МК України справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст.ст. 523-527 МК України.

Суд враховує те, що позивач в судовому засіданні не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, не подав суду доказів, які були б підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення, а також бере до уваги, що під час розгляду справи не встановлено порушень посадовою особою вимог КУпАП, МК України при розгляді справи та винесені постанови у справі про адміністративне правопорушення, та, крім того враховує і відсутність будь-яких даних про те, що обставини справи, які викладені у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідають дійсності. А лише та обставина, що позивач звернувся до правоохоронних органів, та по факту шахрайських дій внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не може свідчити про відсутність складу правопорушення, та не доводить вини інших осіб, в тому числі і посадової особи митниці, яка оформляла даний транспортний засіб на імя позивача при його ввезені на територію України.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд доходить висновку щодо відмови у задоволенні адміністративного позову, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятої постанови у справі про порушення митних правил № 3455/30500/17 від 16.11.2017, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., а постанова про порушення митних є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 73-77, 79, 241-246, 250, 286 КАС України, ст.ст.90,93, 95, 321, 460, 522-526 МК України, ст.19 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до Закарпатської митниці ДФС України (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20) про визнання незаконною та скасування постанови від 16.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №3455/30500/17 відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Головуюча: суддя

Свалявського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_9

Повний текст рішення складено 26.02.2018 року