Справа № 344/1623/18
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1623/18
Провадження № 2-а/344/544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Мотивував тим, що 04.02.2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 453341, у якій зазначено, що він, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, н.з. GCD 649, у м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 60, при перестроюванні з крайньої смуги у ліву смугу, не увімкнув показник повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 Б ПДР. Даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач зазначає, що не згідний з оскаржуваною постановою, оскільки 04.02.2018 року о 02.00 год. перебував за кермом транспортного засобу Volkswagen Golf, н.з. GCD 649 по вул. Галицька, у напрямку мікрорайону Пасічна. Переїхавши міст через річку Бистриця, його зупинили працівники поліції, які повідомили, що він не увімкнув показчики поворотів при перестроюванні з смуги в смугу, на що він відповів, що вмикав показчики поворотів, що підтвердила інспектору і його дружина, яка перебувала в автомобілі. В ході продовження розмови працівники поліції ствердно йому повідомили про наявність у нього ознак алкогольного спяніння, після чого запропонували пройти тест з допомогою приладу «Драгер». На пропозицію поліцейських він відмовився та пояснив, що він не є в стані спяніння. Пройшовши огляд у Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері, лікар зробив висновок про відсутність ознак алкогольного спяніння. Ознайомившись з висновком лікаря, працівники поліції стали дуже агресивними. Після приїзду з наркологічного диспансеру до його автомобіля, лейтенант ОСОБА_2 почав розгляд адміністративної справи за нібито порушення ним п. 9.2.Б ПДР України за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При розгляді справи відповідач порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. На його неодноразове звернення про ознайомлення з матеріалами справи та доказами вчинення ним правопорушення, відповідач відповів, що з ними він буде ознайомлений під час судового засідання у разі оскарження постанови. Оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення ним адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення була незаконно розглянута на місці зупинки транспортного засобу.

26.02.2018 року до суду від представника відповідача - інспектора ІІ категорії сектору правового забезпечення Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача просить в задоволені позову відмовити, покликуючись на те, що позивача підставно та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, оскільки автомобіль позивача було зупинено за порушення п. 9.2 б ПДР України. Під час розмови у відповідача з його напарником виникла підозра про те, що водій може перебувати у стані алкогольного спяніння. Водієві було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту «Драгер», на що позивач відмовився. Проїхавши до медичного закладу, позивачу був проведений тест на алкогольного спяніння, за результатами якого ознак спяніння не вивлено. Повернувшись на місце зупинки транспортного засобу відповідач, відповідно до ст.. 279 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи, після чого зачитав його права, передбачені ст.. 63 Конституції україни та ст. 268 КУпАП. Встановивши факт адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн, оголошено її зміст та надано відповідачу.

В судовому засіданні позивач не зявився, подав заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі.

В судове засідання представник відповідача не з!явився, подав відзив на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 2 ст. 122 КупАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Встановлено, що 04.02.2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 453341, у якій зазначено, що позивач 04.02.2018 року о 01 год. 35 хв. керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, н.з. GCD 649, у м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 60, при перестроюванні з крайньої смуги у ліву смугу, не увімкнув показник повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 Б ПДР. Даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 7).

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем правил ПДД. Наданий відеозапис не містить фіксації вчинення адміністративного правопорушення.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КупАП.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії АР № 829149 від 17.05.2017р. підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову БР № 453341 від 04.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 в справі про адміністративне правопорушення і закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова