Справа № 805/170/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 р. Справа№805/170/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області

до фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу у розмірі 33 193,06 гривень

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 33 193,06 гривень.

Ухвалою суду від 09 січня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 січня 2018 року.

Ухвалою суду від 24 січня 2018 року підготовче провадження закрито та призначено до судового засідання для розгляду справи по суті на 26 лютого 2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 станом на 29 листопада 2017 року має податковий борг перед бюджетом у розмірі 33 193,06 гривень, який виник з причини несплати податкових повідомлень рішень за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

У звязку з несплатою платником податків податкових зобовязань, було винесено податкову вимогу від 23 грудня 2016 року форми «Ф» № 2242-17 у сумі 38 369,70 гривень. Проте, вжиті заходи не привели до погашення податкового боргу.

Сума податкового боргу є узгодженою. У встановлені законом строки узгоджені грошові зобовязання сплачені не були. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача суму податкового боргу за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 33 193,06 гривень, який виник на підставі податкових повідомлень рішень.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні за наявними матеріалами у справі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи суду не надав.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та розгляду справи за правилами загального позовного провадження та ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті надсилались відповідачеві за адресою вказаною в інформації з Єдиного державного реєстру: 84116, АДРЕСА_1 та повернуті на адресу суду у звязку «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується наявними в матеріалах справи конвертами з довідками.

Відповідач у пятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову до суду не подав.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову до суду.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідач фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), була зареєстрованою як фізична особа підприємець 09 лютого 1998 року, що підтверджується безкоштовним запитом відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 37) та ідентифікаційними даними (а.с. 12), згідно даних з Єдиного державного реєстру місце проживання відповідача АДРЕСА_1 (а.с. 37).

ОСОБА_1 перебувала на обліку в Словянській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області з 10 лютого 1998 року, як платник податків на основним місцем обліку, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та ідентифікаційними даними (а.с. 12, 37).

Відповідачем було прийнято рішення про припинення діяльності як фізичної особи підприємця. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 27 січня 2017 року за № 3025578 зроблено запис про припинення фізичної особі підприємця (а.с. 37 звор.бік).

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP (далі по тексту - Закон № 481) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Згідно п. 10 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, суб'єкти господарювання повинні забезпечити відповідність приміщення (місця) для провадження діяльності у сфері торгівлі і ресторанного господарства необхідним санітарним нормам, а технічного стану приміщення (місця), будівлі та устаткування - вимогам нормативних документів щодо зберігання, виробництва та продажу відповідних товарів, а також охорони праці.

Приписами частини 1, 2 статті 17 Закону № 481 визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень; виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-BP (далі по тексту - Закон № 265) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. Встановлення норм щодо незастосування реєстраторів розрахункових операцій у інших законах, крім Податкового кодексу України, не допускається.

Відповідно до статті 17 Закону України № 265 за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Нормами статті 20 Закону України № 265 встановлено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

13 липня 2016 року посадовими особами Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області була проведена фактична перевірка відповідача з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами перевірки був складений акт № 2630/05-22-40-0-9-1- від 14 липня 2016 року, яким було встановлено порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Від підписання вказаного акту відповідач відмовився, про що складено акт відмови від підписання акта перевірки (а.с.13-15).

З матеріалів справи встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Відповідно до ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями не допускається; п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Відповідальність передбачена абз. 5 ст.17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000,00 гривень.

На підставі акту перевірки від 14 липня 2016 року № 2630/05-22-40-0-9-1- контролюючим органом прийнято податкові повідомлення рішення від 08 листопада 2016 року:

- № НОМЕР_2 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (траф) у розмірі 3 069,70 гривень за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (а.с. 22);

- № НОМЕР_3 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (траф) у розмірі 40 800,00 гривень за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (а.с. 24) які 08 листопада 2016 року за вих. № 20708/05-22-40-0-12-1 направлені на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та повернуто за зворотною адресою у звязку «за закінченням строку зберігання» (а.с. 23 звор.бік).

Відповідач частково сплатив суму заборгованості у розмірі 11 010,00 гривень, яка виникла на підставі податкового повідомлення рішення від 08 листопада 2016 року № НОМЕР_3 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (траф) у розмірі 40 800,00 гривень.

Відповідно до пп. 19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

За приписами пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Зазначені зобовязання не були у повному обсязі сплачені у встановлені Податковим кодексом України строки.

Доказів оскарження податкових повідомлень рішень від 08 листопада 2016 року № НОМЕР_2 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (траф) у розмірі 3 069,70 гривень та № НОМЕР_3 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (траф) у розмірі 40 800,00 гривень, платником податків в судовому порядку суду не надано.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З метою погашення податкового боргу податковим органом на адресу відповідача в установленому законом порядку було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 23 грудня 2016 року № 2242-17 на суму 38 369,70 гривень, яка отримана ОСОБА_1 особисто (а.с. 11).

Заборгованість підтверджується карткою особового рахунку (а.с. 26-29).

Прийняті податковим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 ПКУ).

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з Податковим кодексом України та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПКУ).

Відповідно до п. 113.3 ст. 113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Пунктом 14.1.137 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, встановлено що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем суми податкового боргу відповідача та наявність підстав для стягнення зазначеної суми боргу в судовому порядку.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Нормами ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 14, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 33 193,06 гривень - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 84116, АДРЕСА_2) суму податкового боргу за платежем «адмін. штрафи та інші санкції» у розмірі 30 123 (тридцять тисяч сто двадцять три) гривні 36 копійок на рахунок № 0075, отримувач: УДКС у м. Словянську Донецькій області/21081103, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області МФО 834016, код платежу 21081103.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 84116, АДРЕСА_2) суму податкового боргу за платежем «штрафні санкції за поруш. законод. про патентув., норм регул. обігу готівки та застос. реєстраторів» у розмірі 3 069 (три тисячі шістдесят девять) гривень 70 копійок на рахунок № 0075, отримувач: УДКС у м. Словянську Донецькій області/21080900, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області МФО 834016, код платежу 21080900.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 01 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.