Справа № 222/1523/17
Суддя: Вайновська О. Є.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №222/1523/17
Провадження№2-а/222/5/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року смт. Нікольське

Володарський районний суду Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполь Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №199875 від 02.11.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1. ПДР України у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Просив скасувати постанову, оскільки транспортним засобом 02.11.2017 року керував ОСОБА_2, а він був лише пасажиром, тобто правил дорожнього руху не порушував, адміністративного правопорушення не вчиняв.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що 02.11.2017 року він їхав на автомобілі Dayhatsu Terios, держномер АН6793ЕК, під керуванням його власника ОСОБА_2, на передньому пасажирському сидінні. Рухаючись з міста Маріуполя в сторону смт. Нікольське, на блокпості на Запорізькому шосе вони були зупинені військовими для перевірки документів. Оскільки паспорт він втратив, то надав для перевірки лише його копію, на що військовослужбовці попросили предявити інший документ, що посвідчує особу ОСОБА_1, тобто водійське посвідчення. Водійського посвідчення при ньому також не було, у звязку з чим була викликана патрульна поліція. Під час складання постанови щодо нього про притягнення до адміністративної відповідальності, він заперечував керування транспортним засобом, вказував на те, що був лише пасажиром, зазначивши в постанові про незгоду з нею. Просив скасувати постанову.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, будучи повідомленим своєчасно та належними чином.

Заслухавши позивача, свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.11.2017 року інспектором УПП в м. Маріуполь ОСОБА_3, винесена постанова серії ЕАА №199875 від 02.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 гривень.

З вказаної постанови вбачається, що 02.11.2017 року о 15-05 годині, водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України.

Заперечуючи вчинення адміністративного правопорушення, позивач звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення, суд виходить з наступного.

Так, відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказам у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В статті 283 КУпАП зазначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Так за своїм змістом постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА №199875 від 02.11.2017 року відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Згідно до вимог п.7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Пунктом 3 ст.14 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

З довідки №4633/18/02-17 від 27.12.2017 року наданої Управлінням превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області вбачається, що інформація щодо перетину блокпосту на Запорізькому шосе в місті Маріуполь, в напрямку смт. Нікольське, автомобілем Dayhatsu Terios, держномер АН6793ЕК відсутня.

При цьому, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, повністю підтвердив пояснення позивача ОСОБА_1 щодо того, що останній не керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом Dayhatsu Terios 02.11.2017 року під час перетину блокпосту по вулиці Запорізьке шосе в місті Маріуполі, а перебував поряд з ним на передньому пасажирському сидінні.

На виконання ухвали Володарського районного суду Донецької області від 18.12.2017 року, якою було витребувано з Управління патрульної поліції м. Маріуполя, матеріали постанови про накладення адмінстягнення на ОСОБА_1 від 02.11.2017 року за ч.1 ст.126 КпАП України, рапорти, відеозаписи, тощо, жодної інформації або повідомлення про причини неможливості надання вказаної інформації не надійшло.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова базується лише на суб'єктивному погляді відповідача та ніякими іншими доказами не підтверджується.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАА №199875 від 02.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.126 КУпАП, прийнята неправомірно, оскільки відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст.5, 9, 72, 77, 90, 241, 242, 246, 255, 286 КАС України, ст.251 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполь Департаменту патрульної поліції про скасування постанови притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №199875 від 02.11.2017 року, складену інспектором УПП в м. Маріуполь на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцяти пять) гривень скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Є. Вайновська