Справа № 2-а-217/10
Суддя: Бондарчук Л. А.
Дата ухвалення: 2010-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-а-217/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого-судді Бондарчук Л.А.

при секретарі Борикіній Л.В.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2008 рік, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2009 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2008 рік. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є членом сімї загиблого (померлого) ветерана війни і відповідно до ч.5 ст.14 Закону № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до введення в дію Закону України від 28.12.2007 року № 107-УІ « Про Державний Бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», щорічно, до 5 травня, їй, як члену сімї загиблого (померлого) ветерана ветерану війни - повинна була б виплачуватися разова грошова допомога в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, визначеної законодавством. Враховуючи, що мінімальна пенсія за віком у 2008 році відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» становила 481,00 грн., то позивач повинна була отримати у 2008 році щорічну разову грошову допомогу в розмірі 1443,00 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, проте подала в суд письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі у звязку з похилим віком та станом здоровя.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти задоволення позову, мотивуючи відсутністю можливості та повноважень щодо виплати визначеного чинним законодавством щорічної разової грошової допомоги за 2008 рік у розмірі трьох мінімальної пенсії за віком, оскільки такі видатки не передбачені бюджетним законодавством.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмов-и.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є членом сімї загиблого (померлого) ветерана війни, що підтверджується копією її посвідчення.

Відповідно до довідки виданої відповідачем позивач у квітні 2008 році отримала як член сімї загиблого (померлого) ветерана війни щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 65 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», виплата щорічної разової допомоги за вказаний рік була визначена сталою сумою, яку позивач отримала.

Частиною 2 статті 95 Конституції України встановлено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Відтак, у разі якщо застосування пільг, компенсацій і гарантій для певних категорій громадян, у тому числі, виплата грошової допомоги ветеранам війни, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатись будь-Жким іншим законом.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаними є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

З огляду на наведене, Законом України «Про Державний бюджет України за 2008 рік» фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, а отже пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про Державний бюджет України за 2008 рік».

Суд вважає, що виплата позивачу одноразової грошової допомоги була проведена у розмірі, визначеному Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», а рішення Конституційного Суду України від № 10-рп/2008 р. від 22.08.2008р., яке відповідно до Конституції України є обовязковим до виконання на території України, було прийняте поза терміном виплати одноразової грошової допомоги, тобто після 5-го травня, і зворотної дії в часі не має, тому відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законом України відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Тобто, грошова допомога є разовою, виплачується щорічно до 5 травня і чинним законодавством не передбачена можливість повторної виплати чи доплати при подальшій зміні її розміру.

Враховуючи вказане - у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 6,7, 11,70, 104, 122, 159, 161-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2008 рік.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративному суду через Старокостянтинівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя