Справа № 9901/392/18
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2018 Київ П/9901/392/18 9901/392/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

Білоуса О.В.,

Желтобрюх І.Л.,

при секретарі - Шевчук К.В.,

за участю

позивача - ОСОБА_5,

представника відповідача - Погребняка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_5

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів

про визнання протиправним та скасування рішення від 13 грудня 2017 року №331дп-17 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

23 січня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП, Комісія) про визнання протиправним та скасування рішення від 13 грудня 2017 року №331дп-17 про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що рішенням відповідача від 13 грудня 2017 року №331дп-17 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді заборони на призначення на вищу посаду в органі прокуратури строком на три місяці. Однак, позивач з даним рішенням не погоджується, оскільки вважає, що при його прийнятті відповідачем допущено порушення вимог законодавства. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», а також Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів слідчий органів прокуратури не є прокурором, а тому на нього не може розповсюджуватись порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбачений для прокурора. Також позивач вказує на те, що резолюція начальника органу досудового розслідування не є службовим дорученням або завданням, оскільки питання організації участі сторін у судовому засіданні, а також направлення повідомлень учасниками кримінального провадження регламентується Кримінальним процесуальним кодексом України. На думку позивача, лист слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, в якому зазначалось про дату та час розгляду клопотання про скасування арешту автомобіля в рамках кримінального провадження №0000482, не відповідав вимогам п.п. 5, 8, 9 ч. 1 ст. 137 КПК України, у зв'язку з чим не мав юридичної сили повістки, у зв'язку з чим позивач вважає, що він не був зобов'язаний приймати участь в даному судовому засіданні. Таким чином, позивач вважає висновки Комісії про неналежне виконання своїх службових обов'язків безпідставними, а прийняте нею рішення - протиправним та таким, що підлягає скасуванню (а.с. 4-9).

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 як слідчий, яким прийнято рішення про накладення арешту на автомобіль, обов'язково мав взяти участь в судовому засіданні, де відбувалось оскарження вищевказаного рішення. Відповідач зазначає, що позивач порушив приписи абз. 4, 12, 13, 17 пп. 1.2.2 п. 1 Розподілу обов'язків між працівниками слідчого управління Генеральної інспекції, затвердженого 24 лютого 2017 року керівником Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України. Щодо порушень, на думку позивача, процедури дисциплінарного провадження, відповідач зазначає, що спірне рішення прийнято в межах Закону України «Про прокуратуру», відповідно до Перехідних положень якого положення цього Закону поширюються на слідчих органів прокуратури до початку діяльності державного бюро розслідувань. Таким чином, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю (а.с. 32-34).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, надав Суду пояснення, в яких зауважив на доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

01 вересня 2017 року керівником Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів направлено дисциплінарну скаргу про вчинення прокурором Греком А.С. дисциплінарного проступку (а.с. 22-25).

12 вересня 2017 року Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів прийнято рішення №372дс-17 про відкриття дисциплінарного провадження у відношенні ОСОБА_5 (а.с. 19-20).

22 листопада 2017 року Генеральним прокурором України затверджено висновок службового розслідування щодо можливих порушень вимог законодавства старшим слідчим в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури, слідчого управління Генеральної інспекції ОСОБА_5, яким визнано, що доводи щодо неналежного виконання останнім службових обов'язків знайшли своє підтвердження (а.с. 35-46).

13 грудня 2017 року Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів прийнято рішення №331дп-17, яким старшого слідчого в ОВС відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури, слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді заборони на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому він обіймає посаду, строком на три місяці (а.с. 12-16).

Предметом доказування в цій справі є правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді заборони призначення на вищу посаду в органі прокуратури строком на три місяці.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України регулює Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII)

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Частиною 1 ст. 4 Закону №1697-VII передбачено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону №1697-VII передбачено, що положення цього Закону, в тому числі статті 86, що регулює пенсійне забезпечення працівників органів прокуратури, поширюється на слідчих органів прокуратури до початку діяльності державного бюро розслідувань.

Оскільки ані на час розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів скарги у відношенні позивача, ані на час розгляду даної справи Судом державне бюро розслідувань не розпочало своєї діяльності та здійснення покладених на нього функції порядок дисциплінарного провадження у відношенні ОСОБА_5 повинен здійснюватись згідно вимог Закону №1697-VII.

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 43 цього Закону прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

Як встановлено ч. 1 ст. 44 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Стаття 46 Закону №1697-VII регламентує порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки (ч. 4).

Під час здійснення перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об'єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе (ч. 6).

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення (ч. 10).

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (ч. 11).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 47 Закону №1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

До повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (ч. 5).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід (ч. 6).

Приписами ст. 48 Закону №1697-VII передбачений порядок прийняття рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Копія рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийняте за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті у семиденний строк.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону №1697-VII на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у виді заборони на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора).

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів спірного рішення слугували обставини встановлення факту неналежного виконання позивачем своїх службових обов'язків.

Так, Комісією зазначено, що з лютого 2017 року ОСОБА_5 у складі слідчої групи здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 368-2 КК України щодо незаконного збагачення колишнього працівника прокуратури ОСОБА_7

До Генеральної прокуратури України 15 травня 2017 року надійшов лист слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, в якому повідомлялось про розгляд 08 червня 2017 року клопотання про скасування арешту з автомобіля «Land Rover Range Rover Autobiography», який було накладено у кримінальному провадженні.

Однак, на думку позивача, даний лист не відповідав вимогам КПК України та не мав юридичної сили повідомлення або повістки, у зв'язку з чим ОСОБА_5 участь в судовому засіданні 08 червня 2017 року не прийняв і прокурора про це засідання не повідомив.

Зазначені обставини призвели до ухвалення слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва рішення про скасування арешту.

В матеріалах справи міститься копія листа слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, в якому повідомлялось про розгляд 08 червня 2017 року клопотання про скасування арешту з автомобіля «Land Rover Range Rover Autobiography», який було накладено у кримінальному провадженні, та прохання забезпечити явку слідчого для участі в зазначеному судовому засіданні. Також в матеріалах справи наявна копія резолюції на виконання вищезазначеного листа судової установи, відповідно до якої прокурор Генеральної інспекції 16 травня 2017 року доручив своєму заступнику - начальнику слідчого управління Генеральної інспекції ОСОБА_8 забезпечити явку в зазначене судове засідання, ОСОБА_9 доручив заступнику ОСОБА_10 організувати виконання цього листа, а ОСОБА_10, в свою чергу, 17 травня 2017 доручив ОСОБА_5 прийняти участь у судовому засіданні та повідомити про це прокурора. Зазначені обставини не є спірними між сторонами.

У відповідності до п. 1.2.2 Розподілу обов'язків між працівниками слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України, затвердженого керівником Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України 24 лютого 2017 року, старші слідчі в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури, зокрема, беруть участь у судових засіданнях при розгляді поданих клопотань та скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого у випадках, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України; виконують інші службові доручення та завдання Генерального прокурора України, керівництва Генеральної інспекції, управління та відділу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що на позивача покладено безпосередній обов'язок виконання службових доручень та завдань керівництва прокуратури. Тобто, отримавши резолюцію керівництва щодо забезпечення виконання листа слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Грек А.С. повинен був прийняти участь у відповідному судовому процесі як слідчий та забезпечити висловлення позиції щодо необхідності у забезпеченні арешту автомобіля «Land Rover Range Rover Autobiography» в рамках кримінального провадження №0000482.

Посилання позивача на обставини надання ним оцінки правильності оформлення слідчим суддею виклику до суду, внаслідок якої він дійшов висновку про невідповідність листа слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вимогам КПК України, колегія суддів сприймає критично, адже такими повноваженнями ОСОБА_5 як слідчий у кримінальному провадженні не наділений. Наразі відповідна оцінка обґрунтованості зазначеного документу вже була здійснена керівником Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України шляхом накладення резолюції щодо його виконання.

У відповідності до ч. 4 ст. 17 Закону №1697-VII накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в письмовій формі в межах повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання відповідним прокурором.

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що резолюція керівництва прокуратури носить інформативний характер, оскільки такі твердження суперечать принципам субординації в органах прокуратури.

Крім того, Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на відсутність підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності через нездійснення оскарження його дій в порядку, передбаченому КПК України, оскільки п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону №1697-VII, на який посилається позивач, регламентує порядок оскарження виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, лише тих рішень, дій чи бездіяльність прокурора, які прийняті (вчинені) в межах кримінального процесу. Однак, в даному випадку, ОСОБА_5 вчинено дисциплінарний проступок в частині неналежного виконання своїх функціональних обов'язків в частині невиконання доручення безпосереднього керівництва як співробітником органу прокуратури, а не слідчим в кримінальному провадженні.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку про підтвердження факту вчинення ОСОБА_5 дисциплінарного проступку та співрозмірність застосованого до нього дисциплінарного стягнення з характером вчиненого проступку, з огляду на що рішення від 13 грудня 2017 року №331дп-17 є таким, що прийнято Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 266, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в ир і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_1; 01001, АДРЕСА_1) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, б. 81-Б) про визнання протиправним та скасування рішення від 13 грудня 2017 року №331дп-17 про притягнення до дисциплінарної відповідальності - відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 21 лютого 2018 року.

Повний текст рішення складено 23 лютого 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

В.М. Шарапа

О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх