Справа № 263/10589/17
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, уточненим в ході його розгляду, яким просить скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради №698 від 31.05.2017 року про притягнення її до відповідальності за ст. 156 ч.2 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. в частині розміру штрафу, посилаючись на те, що на її утриманні перебуває непрацездатна мати, раніше вона до адміністративної відповідальності не притягалась. На підставі викладеного зазначила про можливість застосування до неї мінімального розміру штрафу.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, надали суду заяву з проханням про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за відсутності представника адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, та враховуючи обставини, що помякшують відповідальність, визнала позовні вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови частково.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.05.2017 року о 13:10 год. працівниками Кальміуського відділу поліції ГУНП в Донецькій області було складено протокол №939033 у відношенні ОСОБА_1, яка знаходячись на місці стажування, за адресою пр. Металургів, буд. 174, порушила ст.156 ч.2 КУпАП України, що виявилося у здійсненні продажу тютюнових виробів, пачки цигарок «Бонд», особі, яка не досягла повноліття ОСОБА_2

Частиною 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного). алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.218 КУпАП розгляд адміністративних справ за правопорушення, передбачені ч.2 ст. 156 КУпАП здійснюється адміністративними комісіями при виконавчих органах міських рад, сільських та селищних рад.

Так, постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 31.05.2017 №698 за результатами розгляду вказаного протоколу ОСОБА_1 було визнано винною за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони: 1/ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2/ з виконанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3/ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення /вчинення дії/; 4/ безсторонньо /неупереджено/; 5/ добросовісно; 6/ розсудливо; 7/ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8/ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення / дія/; 9/ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10/ своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що адміністративний протокол від 12.05.2017 року був складений відповідно до норм діючого законодавства, від підпису останнього ОСОБА_1 відмовилась. ОСОБА_1 було направлено повістку щодо виклику на засідання адміністративної комісії 31.05.2017 року, яка була отримана особисто позивачкою 30.05.2017 року, тобто була сповіщена про засідання адміністративної комісії на 31.05.2017 року по розгляду протоколу про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.156 ч.2 КУпАП. Оскаржана постанова була направлена позивачці рекомендованою кореспонденцією.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, маються інші дані, необхідні для встановлення обставин справи та її вирішення, які є доказами у справі, а саме пояснення гр. ОСОБА_2, які підтверджують факт продажу пачки цигарок «Бонд», що в своїй сукупності підтверджують наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КУпАП.

Положення ст.72 КАС України визначає поняття доказів в адміністративному судочинстві, як будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, враховуючи, положенні ч.1 ст. 78 КАС України, відповідно до яких обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а також не оспорювання позивачкою в уточненому позові наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КУпАП, тому останнє в ході розгляду справи доказуванню не підлягає.

В той же час, відповідач не надав докази, що під час винесення постанови були прийняті до уваги загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення та обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Так, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майнове положення.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Положеннями статті 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Повноваження суду при вирішенні справи відповідно до приписів КАС України визначені статтею 245 цього кодексу. Так, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи ступінь вини правопорушниці, з урахуванням обставин правопорушення, обставин, що помякшують відповідальність, а саме те, що на утриманні позивачки перебуває непрацездатна мати, раніше вона до адміністративної відповідальності не притягалась, що підтверджено матеріалами справи, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КУпАП, у вигляді мінімального штрафу в розмірі 510 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 78, 90, 242, 245, 293 України, ст.ст. 34, 156 ч.2 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративною позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради у справі про адміністративне правопорушення від 31.05.2017 №698 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.156 ч.2 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення у розмірі 1700 гривень скасувати.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КУпАП, у вигляді мінімального штрафу в розмірі 510 гривень.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя Н.В. Хараджа