Справа № 417/4675/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року справа №417/4675/17

Приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Блохіна А.А.,

секретар судового засідання Борисов А.А.,

за участі представника відповідача та третьої особи Горбенка Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на постанову Марківського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року (повний текст складено 22 листопада 2017 року в с. Марківка) у справі № 417/4675/17 (суддя в 1 інстанції - Дідоренко А.Е.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа на стороні відповідача: Національна поліція України про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - Управління або ГУНП в Луганській області), третя особа на стороні відповідача: Національна поліція України, про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 10.12.1993 до 06.11.2015 вона проходила службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах, а з 07.11.2015 до 29.06.2016 проходила службу в Національній поліції України на посаді заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Марківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ 22.05.2013 при виконанні службових обов'язків вона отримала травму. 21.06.2016 висновком військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області вона визнана непридатною до військової служби у мирний час, обмежено придатною у воєнний час та встановлено причинний зв'язок отриманої нею травми 22.05.2013 з виконанням службових обов'язків. З 29.06.2016 її - підполковника поліції ОСОБА_2, заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Марківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу) на підставі свідоцтва про хворобу від 21.06.2016 №88, виданого військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Луганській області». 05.07.2016 вона пройшла огляд в Луганському обласному центрі медико-соціальної експертизи. Відповідно до висновку Луганської обласної медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) їй була встановлена 3 група інвалідності з втратою 60% професійної працездатності у зв'язку з травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків, про що видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12 ААА №008823 від 05.07.2016.

В липні 2016 року вона звернулася до Управління із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та визначення інвалідності поліцейському, на що отримала відмову. 18.01.2017 ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління.

24.04.2017 Марківським районним судом Луганської області позов було задоволено і винесено постанову в якій зобов'язано Управління скласти висновок та прийняти рішення про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 постанову Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 залишено без змін.

12.07.2017 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області було відкрите виконавче провадження №54277609 за виконавчим листом Марківського районного суду Луганської області №417/3668/17, виданого 07.07.2017.

10.07.2017 вона повторно подала пакет документів, необхідних для призначення та виплати одноразової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності поліцейському. Листом за підписом заступника начальника ГУНП в Луганській області від 28.07.2017 вих. №4342/11/22/05-2017 ОСОБА_2 було призначено та нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 400 000,00 грн. відповідно до Порядку призначення та отримання поліцейським і одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення і виплата допомоги регулюються положеннями ст.97-101 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII). Даним листом повідомлено, що до ДФЗБО НПУ надано потребу в коштах для розрахунку і при надходженні цих коштів на рахунок Управління зазначена сума буде терміново перерахована. Згодом на адресу позивача надійшов лист за підписом заступника начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Луганській області від 05.09.2017, яким їй було повідомлено, що в ході самоперевірки на виконання листа Марківського районного суду Луганської області від 07.07.2017 в якому зазначено 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, їй буде призначено 240000,00 грн., так як станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум складає 1600 грн., зазначена сума 15.09.2017 була їй перерахована. Вказані дії позивач вважає необґрунтованими та такими, що порушують її права, у зв'язку з чим вона звернулася до суду.

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року у справі № 417/4675/17 у позові задоволено повністю, внаслідок чого, визнано протиправною відмову Управління у виплаті ОСОБА_2 частини одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності і визначенням ІІІ групи інвалідності в наслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 160 000,00 грн., зобов'язано Управління прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ, ОСОБА_2 у повному розмірі, визначеному ст. 99 Закону № 580-VIII зі змінами згідно Закону України № 2004-IIIV від 06.04.2017 «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей», та стягнуто з Управління на користь ОСОБА_2 невиплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 160000,00 грн.

Постанова мотивована тим, що постановою Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 прийнято після прийняття Закону України від 06.04.2017 «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей», якими внесені зміни зокрема до частини першої ст. 99 Закону № 580-VIII у пункті «в» цифри «150» замінити цифрами «250», а тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму. Не виплата позивачу одноразової грошової допомоги порушує право на соціальний захист та гарантовану допомогу (соціальну виплату) з боку держави, передбачену Конституцією України та Законом № 580-VIII. Водночас, судом першої інстанції зазначено, що сума, яку позивач бажає отримати від відповідача є грошовою допомогою, яку суб'єкт владних повноважень не лише не виплачує, а й не нараховує позивачу. Отже, з метою повного захисту прав позивача, суд зобов'язав відповідача вчинити на його користь певні дії, спрямовані на отримання позивачем допомоги, яка є гарантією держави.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки Закон України від 06.04.2017 № 2004-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» набрав чинності після його опублікування. В свою чергу, апелянт наголошує, що рішення про виплату одноразової грошової допомоги позивача було прийнято 24.04.2017, відповідно до постанови Марківського районного суду Луганської області. Тобто підставою для складання висновку про призначення одноразової грошової допомоги саме у розмірі 240000,00 грн. було здійснено саме на виконання постанови Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 по справі №417/3668/17. Крім того, Управління звертає увагу суд на те, що відповідно до наказу МВС України від 11.01.2016 №4, не передбачені випадки, за яких здійснюється донарахування одноразової грошової допомоги, у зв'язку з підвищенням його розміру. Таким чином, суд першої інстанції своїм рішенням від 22.11.2017 по справі №417/4765/17, фактично змінив інше судове рішення по справі №417/3668/17, яке на час розгляду справи вже набрало чинності та було виконане у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Позивач до апеляційного суду не прибув.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 з 10.12.1993 по 29.06.2016 проходила службу в органах внутрішніх справ України та Національної поліції України.

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 04 квітня 2016 року (а.с.13).

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов'язків, в результаті ДТП, що мало місце 22.05.2013, вона отримала травму.

21.06.2016 згідно висновку ВЛК ДУ «ТМО МВСУ по Луганській області» (свідоцтво про хворобу №88 від 21.06.2016) визнана непридатною до військової служби у мирний час, обмежено придатною у воєнний час у зв'язку із захворюванням, травмою, пов'язаною з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Постановою ВЛК встановлено причинний зв'язок захворювання, травми: з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З 29.06.2016 наказом №423 о/с від 29.05.2016 та наказом №434 о/с від 07.07.2016 про часткову зміну пунктів наказу №423 о/с, ОСОБА_2 було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу). Підстава: свідоцтво про хворобу від 21.06.2016 №88 видане військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Луганській області».

05.07.2016 ОСОБА_2 була встановлена Ш група інвалідності з втратою 60 % професійної працездатності у зв'язку з травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків.

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 Управління зобов'язано скласти висновок про прийняття рішення про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (а.с.15-17).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 постанову Марківського районного суду від 24.04.2017 залишено без змін (а.с.19-21).

В липні 2017 року Позивач звернулася до Управління із заявою (рапортом) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням їй третьої групи інвалідності, та нею було надано пакет документів, визначених п.5 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (а.с.68).

Заява (рапорт) з додатками була зареєстрована та складені всі необхідні документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, які затверджені керівником ГУНП в Луганській області та в подальшому направленні до Національної поліції України, оскільки кошти для виплати одноразової грошової допомоги здійснюються фінансовим підрозділом Національної поліції шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України.

Висновком про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 580-VIII, затвердженого заступником начальника ГУНП в Луганській області полковником поліції Федотовим О.Л. на виконання постанови Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 №417/3668/17, складеного на підставі матеріалів поліцейського ОСОБА_2 була нарахована одноразова грошова допомога в розмірі 400000,00 грн. (а.с.29).

Наказом Управління №2669 від 26.07.2017 призначено проведення виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 400000,00 грн. ОСОБА_2 (а.с.30).

Проте позивачу було сплачено неповну суму одноразової грошової допомоги, а лише частково в сумі 240000,00 грн., а у виплаті ОСОБА_2 частини одноразової грошової допомоги у розмірі 160000,00 грн. відмовлено, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.33).

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційний суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон №580-VIII.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №580-VIII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 97 Закону №580-VIII передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок зазначених причин.

Відповідно до Закону №580-VIII із змінами, внесеними згідно із Законом України від 06.04.2017 №2004-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей», а виплачена сума одноразової грошової допомоги не відповідає встановленому ст. 99 Закону розміру одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції протягом шести місяців після звільнення його з поліції, який становить 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Відповідач зазначає, що відповідно до Закону України від 06.04.2017 №2004-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» (набрав чинності 07.05.2017), внесені зміни зокрема до частини першої ст. 99 Закону № 580-VIII у пункті «в» цифри «150» замінити цифрами «250». Згідно прикінцевих положень визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Вважає, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Ці доводи не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

24.04.2017 постановою Марківського районного суду Луганської області Управління зобов'язано скласти висновок про прийняття рішення про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Апеляційний суд зауважує, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги не приймалось судом, який зобов'язав відповідача прийняти таке рішення. Призначення допомоги відбулось за рішенням відповідача в липні 2017 року.

Далі, постанова суду до набрання законної сили Законом України від 06.04.2017 № 2004-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей», якими внесені зміни зокрема до частини першої ст. 99 Закону № 580-VIII у пункті «в» цифри «150» замінити цифрами «250».

Апеляційний суд зауважує, що до набрання Законом законної сили, він не може застосовуватись до суспільних правовідносин.

Ухвала апеляційного суду визначала правильність постановленого місцевим судом рішення на дату його постановлення, тому дата судового рішення апеляційного суду не може мати значення, здатного впливати на правильність застосування норм права в спірних правовідносинах.

При прийнятті відповідачем рішення про призначення спірної допомоги позивачу, Управління повинен бути враховувати не лише вказане вище рішення суду, але й положення чинного на час прийняття такого рішення в липні 2017 року законодавства, в тому числі щодо розміру допомоги, який в цей час становив вже не 150, а 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Не виплата позивачу ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги порушує право на соціальний захист та гарантовану допомогу (соціальну виплату) з боку держави, передбачену Конституцією України та Законом № 580-VIII .

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позову шляхом зобов'язання Управління до нарахувати та виплатити позивачу частину одноразової грошової допомоги в розмірі 160 000 грн.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області - залишити без задоволення.

Постанову Марківського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року у справі № 417/4675/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа на стороні відповідача: Національна поліція України, про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

А.А.Блохін