Справа № 826/11011/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В. Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про: визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100270004/2016/ 900041/2 від 21 червня 2016 року та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 130270004/2016/00055 від 21 червня 2016 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ТОВ «Лайфселл», звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалене рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що для здійснення митного оформлення товару позивачем були подані контролюючому органу всі визначені ст. 53 МК України документи, підтверджуючі заявлену митну вартість імпортованого товару, натомість відповідачем безпідставно скориговано заявлену ним митну вартість за резервним методом.

В свою чергу у поданому до суду апеляційної інстанції письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та прийнятою на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження матеріалів справи.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Хуавей Інтернейшнл П Сінгапур (далі - постачальник) було укладено договір № АТМ15FSU249/00FЕ, за змістом якого сторони домовилися про те, що постачальник передає у власність позивача товари (обладнання), а позивач приймає та оплачує такі товари, за цінами, наведеними у Додатку № 1, котрий с невід'ємною частиною договору. Постачальник здійснює поставку Товару на умовах DАР у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС, в редакції 2010 року (п. 2.1 Договору).

Для проведення митного оформлення товару 09 червня 2016 року позивачем подана до митного органу м/п «Столичний» Київської міської митниці Державної фіскальної служби, електронна митна декларація № 100270004/2016/305985. При цьому, згідно надано позивачем інвойсу HWESCBI А16 від 05 квітня 2016 року загальна вартість склала 5472,70 доларів, товар визначено як телекомунікаційне обладнання, з визначенням складових.

До митного оформлення позивачем були також подані:

- договір поставки № АТМ15FSU249/00FЕ та додаткова угода № 3/1 від 15 лютого 2016 року до договору, додаткова угода № 4 від 15 березня 2016 року до договору, додаток № 1 Перелік цін до Договору, додаток № 5 до Договору від 19 березня 2015 року, додаткова угода № 2 від 02 лютого 2016 року;

- договір на митно-брокерські послуги № АТМ15USE1700 від 12 січня 2015 року;

- декларація відповідності №б/н від 22 липня 2014 року, декларація відповідності №519/14 від 25 грудня 2014 року, декларація відповідності № 520/14 від 25 грудня 2014 року;

- Інвойс HWESCBI А16 від 05 квітня 2016 року та специфікація до нього;

- TIR №RX79095045 від 08 червня 2016 року;

- CMR№ 4097 від 08 червня 2016 року;

- пакувальний лист № 070NIHC37Q від 12 травня 2016 року;

- сертифікат про походження № 16С4403В5001/05997 від 20 травня 2016 року;

- висновок СБУ №18/В-1448 від 25 травня 2016 року.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією № 100270004/2016/305985 від 09 червня 2016 року відповідач, посилаючись на ст. 53 Митного кодексу України, дійшов висновку про те, що документи, подані для митного оформлення товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також, відповідач зазначив про наявність значної знижки, числове значення якої по кожній окремій позиції не встановлено. У зв'язку з чим, 09 червня 2016 року відповідачем, засобами електронного зв'язку було надіслано 09 червня 2016 року позивачу вимогу про надання протягом 10 календарних днів документів для підтвердження складових митної вартості: документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що підтверджують вартість товарів; копію митної декларації країни відправлення; каталоги прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документацій; висновку про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару тощо.

На зазначену вимогу відповідача 13 червня 2016 року позивачем були надані наступні документи:

- лист - виписка з бухгалтерської документації від 13 червня 2016 року;

- лист щодо переліку наданих документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості № 2296 від 13 червня 2016 року;

- лист повідомлення щодо платіжних документів № 2298 від 13 червня 2016 року;

- лист інформаційний № 2286 від 13 червня 2016 року;

- лист щодо винесення рішення і з оцінки митної вартості від 16 червня 2016 року;

- експортну декларацію країни відправлення № 16HU6748 від 31 травня 2016 року;

- експортну декларацію країни і відправлення № 16НU66В2 від 31 травня 2016 року;

- прайс-лист виробника б/н від 15 лютого 2016 року;

- експертний висновок Черкаської ТПП від 06 червня 2016 року;

- лист роз'яснення від виробника від 15 лютого 2016 року;

- замовлення на постачання № 15/;

- додаткову угоду № 1 до замовлення на постачання № 15/.

Зазначеними документами позивач, додатково пояснив відповідачу, в яких саме вже наданих документах містяться відомості про числові значення складових вартості товарів, відомості щодо ціни, яка підлягає сплаті за ці товари та звернув увагу відповідача на те, що знижки встановлені по кожній окремій позиції товару, що поставляється. Також позивач звернув увагу відповідача на те, що подані ним документи містять найменування певного обладнання, що підлягає поставці, його кількість та ціну, складові елементи такого обладнання із зазначенням щодо кожного елемента складової: кількість, першопочаткову ціну, знижку та ціну з урахуванням знижки.

21 червня 2016 року відповідачем прийнято рішення № 100270004/2016/000041/2 про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом. Зазначене рішення обґрунтовано тим, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки декларантом не надано в повному обсязі додаткові документи згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

У зв'язку з коригуванням митної вартості товарів відповідач видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21 червня 2016 року № 130270004/2016/00055.

Позивач, не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно відмовлено у застосуванні заявленої позивачем митної вартості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 57 глави 9 Митного кодексу України, встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України, визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Ст. 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу (частина 2).

За змістом ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З матеріалів справи убачається, що оскаржуване рішення прийняте митницею, оскільки декларантом не надано в повному обсязі додаткові документи згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: не надані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості (а саме формування розміру знижки); ліцензійний чи авторський договір покупця; в якості виписки з бухгалтерської документації, інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару надано листи - роз'яснення від начальника відділу логістики та управління складами ТОВ «Лайфселл».

В той же час, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з даними висновками митниці, з огляду на наступне.

Відповідно до умов вищезазначеного договору, зокрема, п. 1.1 Договору, Постачальник в порядку та на умовах Договору зобов'язувався поставити та передати у власність позивача, для використання в його господарській діяльності, Товари (обладнання), а Покупець (позивач) зобов'язувався прийняти та оплатити такі Товари (обладнання) відповідно до окремих Замовлень, за цінами, наведеними у Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Договору.

Технічні специфікації передбачені Додатком № 4 до Договору (п. 1.2 Договору), перелік, комплектність, кількість, вартість, строки поставки Товару вказуються в окремих Замовленнях на постачання - документах, які підписуються Сторонами і є невід'ємною частиною Договору (п. 1.3 Договору).

Постачальник здійснює поставку Товару на умовах DАР у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС, в редакції 2010 року (п. 2.1 Договору).

Додатковою угодою № 3/1 від 15 лютого 2016 року до Договору, сторони домовилися внести зміни до Договору, зокрема п. 3.1 Договору викладено в наступній редакції: «Ціни визначені в Додатку № 1 «Прайс-лист» (Перелік цін) до цього Договору та виражені в доларах США. До цін, визначених в Додатку № 1 до Договору, може бути застосована знижка на Обладнання та Програмне забезпечення від 1 % до 99,99 % з проведенням оплати за Обладнання та Програмне забезпечення по цінах з урахуванням наданих знижок у розмірі від 1 % до 99.99 % відповідно.»; п. 3.2 Договору доповнено другим абзацом наступного змісту: «Сторони застосовують ціни, визначені в Додатку № 1 «Прайс-лист» до цього Договору із застосованими від 1 % до 99,99 % знижками на Обладнання та Програмне забезпечення, при проведенні оплати за Обладнання та Програмне забезпечення, яке буде поставлене.».

Додатковою угодою № 4 від 15 березня 2016 року до Договору, Сторони домовилися, що у зв'язку із замовленнями Покупця (позивача) на більш ніж 30 мільйонів доларів США, Постачальник відповідно до п. 3.1 Договору, надає Покупцеві (позивачу) знижки стосовно цін та кількості товару, у розмірі визначеному у цій додатковій угоді. Сторони також домовилися внести зміни до Додатку 1 «Прайс-лист» до Договору та доповнити його: цінами та обсягом, зазначеними у Додатковій угоді № 1 до Замовлення на постачання № 15/ до Договору та цінами та обсягом, зазначеними у Додатковій угоді № 1 до Замовлення на постачання № 16/ до Договору.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Замовлення на постачання № 15/, яким Замовлення на постачання № 15/ було викладено у новій редакції, Покупець замовив у постачальника Товар на умовах 100 % постоплати, протягом 60 календарних днів з моменту митного оформлення Товару, на умовах поставки DАР (Київська обл., с. Мартусовка, вул. Моісєєва, 70).

В свою чергу, у інвойс НWESCBIA97 від 05 квітня 2016 року щодо замовлення на постачання № 15/, Постачальник визначив найменування обладнання, що підлягає поставці і його кількість та ціну; складові елементи такого обладнання із зазначенням, відносно кожного елемента складової: (І) кількість; (ІІ) ціна; (ІІІ) знижка; та (ІV) ціна з урахуванням знижки.

Таким чином, враховуючи у сукупності великі об'єми закупівлі позивачем обладнання, і те, що сторони належним чином відобразили у договірних документах свої домовленості щодо знижки та підстави її отримання, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи апелянта стосовно необґрунтованості значних знижок для позивача, такими, що не відповідають дійсності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що наданими до митного оформлення документами визначалися: предмет поставки, умови поставки, порядок розрахунків, ціни на товар, розмір знижки та умови її застосування.

Такі документи як інвойс та додаткова угода № 4 від 15 березня 2016 року до Договору, чітко визначали найменування обладнання, що підлягає поставці, його кількість та ціну; складові елементи такого обладнання із зазначенням, відносно кожного елемента складової: кількості товару, ціни, знижки, ціни з урахуванням знижки.

Враховуючи викладене, доводи митного органу про те, що надані позивачем документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів містять неповні відомості (у наданих документах містяться розбіжності), а саме відсутні документи, що підтверджують умови оплати товару, є необґрунтованими.

Таким чином, документами, наданими позивачем контролюючому митному органу при здійсненні митного оформлення товару, у їх сукупності підтверджуються всі складові заявленої ним митної вартості товару за ціною договору і наявні в них відомості надають можливість перевірити її правильність.

Окремо, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що не наведення відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів доказів того, що документи, які були подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши всі матеріали справи, дійшла висновку, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № 100270004/2016/ 900041/2 від 21 червня 2016 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 130270004/2016/00055 від 21 червня 2016 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року, зазначене судове рішення підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315. 317, 321, 322, 328, 329 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Київською міською митницею Державної фіскальної служби України: рішення про коригування митної вартості товарів № 100270004/2016/ 900041/2 від 21 червня 2016 року та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 130270004/2016/00055 від 21 червня 2016 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Федотов І.В.

Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 28 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Федотов І.В.