Справа № 826/26098/15
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2018 року № 826/26098/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., розглянувши у письмовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивач)

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» Шкурка Віктора Михайловича

(далі також - відповідач),

третя особа Приватне підприємство «ТВІН»

про визнання протиправним та скасування наказу від 10.11.2015 №86,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» Шкурка Віктора Михайловича про визнання протиправним та скасування наказу від 10.11.2015 № 86.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на пункт 3 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі, якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору, зазначивши, що відповідач визнав нікчемним договір про відступлення права вимоги та заміни сторони у зобов'язанні у зв'язку з різницею на 20 відсотків і більше від суми заборгованості боржника за кредитом відповідно до договору № 25/2013 про відкриття кредитної лінії. Однак, відповідач не взяв до уваги, що відповідно до договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні та платіжного доручення позивач сплатила повну суму заборгованості приватному підприємству «ТВІН» станом на 01.10.2015, тобто на день укладення угоди.

Згідно з доводами позивача оскаржуваний наказ відповідача від 10.11.2015 № 86 про нікчемність договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні від 01.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 812, є протиправним, оскільки підстави для визнання договору нікчемним відсутні.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач у письмовому запереченні та його представник у судовому засіданні щодо позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні з огляду на те, що у договорі про відступлення права вимоги та зміну сторони у зобов'язані від 01.10.2015 ціна визначена нижче на 20%, ніж повинна бути при зазначенні реальної ціни, що міститься в розрахунку відповідача в розмірі 5 618 856,69 грн. Зокрема позивач придбала право вимоги з різницею у 23%, що підпадає під вимоги пункту 3 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», отже оскаржуваний наказ є правомірним та не підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, між приватним підприємством «ТВІН» та ПАТ Банк «Контракт» укладено договір від 29.03.2013 №25/2013 про відкриття кредитної лінії (далі - Договір №25/2013).

Відповідно до п.2.2 Договору №25/2013 ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 3 000 000,00 грн., а відповідно до п.2.3 Договору №25/2013 процентна ставка за наданими кредитними коштами згідно з цим Договором встановлюється в розмірі 24% річних.

Відповідно до п.2.2 Додаткової угоди від 25.06.2014 №1 до Договору №25/2013 ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 4 000 000,00 грн.

Згідно з п.2.3 Додаткової угоди від 25.06.2014 №1 до Договору №25/2013 процентна ставка за кредитними коштами в розмірі 3 000 000,00 грн. встановлюється у розмірі 24% річних, а за кредитними коштами в розмірі 1 000 000,00 грн. - у розмірі 27% річних.

29.03.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «ТВІН» та ПАТ Банк «Контракт» укладено іпотечний договір №25/2013-01 з майновим поручителем, відповідно до п.п.1.1 статті 1 якого цей договір частково забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з Договору № 25/2013.

Згідно з п.п.1.2 статті 1 згаданого іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлові будівлі загальної площею 1311,30 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

25.06.2014 між ОСОБА_4 та ПАТ Банк «Контракт» укладено договір поруки №25/2013-04, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язується солідарно у повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання приватним підприємством «ТВІН» своїх зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій та комісій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором №25/2013.

25.06.2014 між ОСОБА_5 та ПАТ Банк «Контракт» укладено договір поруки №25/2013-05, відповідно до якого ОСОБА_5 зобов'язується солідарно у повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання приватним товариством «ТВІН» своїх зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій та комісій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором № 25/2013.

Відповідно до п.2.1 статті 1 Додаткової угоди від 25.06.2014 №1 до Договору №25/2013 приватне підприємство «ТВІН» зобов'язується повернути суму кредиту до 27.03.2015.

01.10.2015 між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством Банк «Контракт» укладено договір про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні (далі - Договір про відступлення прав вимоги).

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» (первісний кредитор) в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, за плату, передбачену цим Договором, відступає, а ОСОБА_1 (новий кредитор) набуває права грошових вимог первісного кредитора в розмірі та в обсязі, визначеному цим Договором.

Відповідно до статті 1 Договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні ПАТ Банк «Контракт» відступив ОСОБА_1 право вимоги, що випливає з Договору №25/2013 про відкриття кредитної лінії від 29.03.2013 та додатків до нього, іпотечного договору №25/2013-01 з майновим поручителем від 29.03.2013, договору поруки від 25.06.2014 №25/2013-04 та договору поруки від 25.06.2014 №25/2013-05.

Відповідно до п. 1.3.1 позивач отримала право за кредитним Договором вимагати від боржника сплати грошових коштів 4 313 215,02 грн., а саме: 3 588 879,72 грн. - заборгованість за кредитом; 240 332,79 грн. - проценти; 484 002,51 грн. - штрафні санкції.

Відповідно до статті 2 Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор та новий кредитор домовилися, що вартість відступленого права вимоги за кредитним договором, іпотечним договором та договорами поруки складає 4 313 215,02 грн. Новий кредитор повинен виконати своє зобов'язання щодо сплати вартості відступленого права з Договору №25/2013 про відкриття кредитної лінії від 29.03.2013, шляхом перерахування суми, зазначеної в п.2.1 цього Договору у гривнях на рахунок первісного кредитора.

Вартість, зазначена у статті 2 Договору про відступлення права вимоги, визначалася, виходячи із розрахунку боргу боржника приватного підприємства «ТВІН» станом на 01.10.2015 і складала: 3 588 879,72 грн. - основний борг; 240 332,79 грн. - проценти; 484002,51 грн. - пеня. Всього 4 313 215,02 грн.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 01.10.2015 позивач сплатила повністю всю суму Договору у розмірі 4 313 215,02 грн., що підтверджується банківською випискою публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» від 01.10.2015.

24.11.2015 позивач отримала повідомлення про нікчемність Договору про відступлення права вимоги від 01.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 812.

Повідомлення обґрунтовано тим, що уповноваженою особою проведено власний розрахунок заборгованості та встановлено, що сума заборгованості приватного підприємства «ТВІН» перед ПАТ Банк «Контракт» за Договором №25/2013 про відкриття кредитної лінії від 29.03.2013 та додатків до нього становить 5 618 856,69 грн., а не 4 313 215,02 грн., які сплатила позивач, отже різниця у ціні складає більше 20%, у зв'язку з чим Договір про відступлення права вимоги відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» Шкурка Віктора Михайловича від 10.11.2015 №86 визнано нікчемним на підставі пункту 3 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись із таким наказом, позивач звернулась до суду з вимогою про визнання його протиправним і скасування.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави: банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Положенням про кредитування ПАТ Банк «Контракт», затвердженим протоколом Правління Банку від 01.06.2005 №21, встановлено, що кредитні відносини між позичальником та Банком в обов'язковому порядку оформлюються договором кредиту, в якому визначаються всі питання, пов'язані з кредитуванням, а саме: мета, розмір, термін кредитування, плата за кредит, форми забезпечення, порядок надання та повернення кредиту, метод зарахування процентів та періодичність їх сплати, порядок здійснення контролю за використанням кредиту, а також права, обов'язки та відповідальність сторін.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб'єктів переказу грошей через платіжні системи.

Відповідно до статті названого Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до статті 3 Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З підстав, передбачених частиною першою статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно з частиною першою статті 54 зазначеного Закону рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Потягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, а ні законами, а ні договорами не передбачено нарахування заборгованості з урахуванням 3% річних по Цивільному кодексу України; заборгованості за простроченими процентами з врахуванням 3% річних по Цивільному кодексу України, прострочених, погашених відсотків з урахуванням індексу інфляції та простроченого тіла кредиту, з урахуванням індексу інфляції.

На виконання вимог ухвали суду від 02.08.2016 Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром проведено економічну експертизу, за результатами якої складено висновок від 02.02.2017 №19/12-3/149, який долучено до матеріалів справи.

На вирішення експерту ставилися такі питання:

- чи відповідає розрахунок заборгованості приватного підприємства «ТВІН» за кредитним договором №25/2013 про відкриття кредитної лінії від 29.03.2013 на загальну суму 5 618 856,69 грн., здійснений уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» Шкурко Віктором Михайловичем під час видачі наказу № 86 від 10.11.2015 станом на 01.10.2015, умовам укладеного кредитного правочину, додатковим угодам, фінансовим та розрахунковим документам щодо видачі й погашення кредиту?

- якщо розрахунки заборгованості, проведені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» Шкурко Віктором Михайловичем на суму 5 618 856,69 грн. є невірними (невідповідними умовам кредитного договору), то в чому полягає така невідповідність та чи завищені наразі показники заборгованості приватного підприємства «ТВІН» по сплаті процентів, штрафних санкцій та погашення основної суми боргу за кредитним зобов'язанням?

Відповідно до висновку експерта від 02.02.2017 №19/12-3/149:

- розрахунок заборгованості приватного підприємства «ТВІН» за кредитним договором №25/2013 про відкриття кредитної лінії від 29.03.2013 на загальну суму 5 618 856,69 грн., здійснений уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Контракт» Шкурко Віктором Михайловичем під час видачі наказу № 86 від 10.11.2015 станом на 01.10.2015 умовам укладеного кредитного правочину, додатковим угодам, фінансовим та розрахунковим документам щодо видачі й погашення кредиту, не відповідає.

- розрахунки заборгованості проведені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» Шкурко Віктором Михайловичем на суму 5 618 856,69 грн. є необґрунтованими, а саме: умовами договору №25/2013 про відкриття кредитної лінії від 29.03.2013 року не передбачено нарахування заборгованості з врахуванням 3% річних по ЦК України; заборгованості за простроченими процентами з врахуванням 3% річних по ЦК України, прострочених, погашених відсотків з урахуванням індексу інфляції та простроченого тіла, з урахуванням індексу інфляції та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та станом на 01.10.2015 не був кредитором по відношенню до приватного підприємства «ТВІН», у результаті чого було завищено показники заборгованості приватного підприємства «ТВІН». Фактична заборгованість приватного підприємства «Твін» станом на 01.10.2015 складає 4 930 693,20 грн.

Відтак, відповідно до висновку експерта фактична заборгованість приватного підприємства «Твін» станом на 01.10.2015 складає 4 930 693,20 грн., що і є фактичною вартістю права вимоги.

Різниця між сплаченими позивачем коштами та сумою, встановленою висновком експерта, складає 617 478,18 грн., що становить 13%, тобто менше 20%, (4 313 215,02 * 100/4 930 693,20 =87,47; 100%-87% = 13%).

За таких обставин необґрунтованими є доводи відповідача про нікчемність договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні від 01.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 812. Отже, оскаржуваний наказ від 10.11.2015 №86 про нікчемність згаданого договору не відповідає вимогам пункту 3 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» Шкурка Віктора Михайловича від 10.11.2015 №86 про нікчемність договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні від 01.10.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 812.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 292-297 із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень 2 цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова