Справа № 333/7162/17
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №333/7162/17
Провадження №2-а/333/34/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2018 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого - судді Варнавської Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу №333/7162/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаними вимогами, в обґрунтування яких зазначив, що він є сином ОСОБА_2, червоноармійця, який 15.09.1943 року був мобілізований на фронт передовими частинами Червоної армії, з фронту не повернувся, у 1946 році Управлінням з обліку втрат рядового та сержантського складу Радянської армії зарахований зниклим безвісті. Позивач неодноразово звертався до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району з приводу видачі йому посвідчення сім'ї загиблого і надання статусу члена сім'ї загиблого, однак відповідач в усному порядку відмовляє, посилаючись на ненадання позивачем необхідних документів відносно батька. При цьому його рідний брат ОСОБА_3 отримав відповідне посвідчення. У зв'язку з цим, позивач просить суд визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району щодо відмови йому у наданні статусу члена сім'ї загиблого та у видачі посвідчення члена сім'ї загиблого, зобов'язати відповідача встановити йому статус члена сім'ї загиблого та видати відповідне посвідчення.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року, згідно з яким КАС України викладено у новій редакції.

Підпунктом 10 п.1 Перехідних положень КАС України установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладених положень КАС України, оскільки клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю до суду не надходило, суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Представник відповідача у передбачений ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.02.2018 року строк відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності і оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується записом акта про народження Власівської ради Чубарівського району 16.08.1934 року №52 і свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим 11.10.2017 року Виконавчим комітетом Чубарівської сільської ради Полоівського району Запорізької області.

Відповідно до інформації, наданої Меморіальним комплексом «Національний музей історії Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років» вих.№1365 від 19.11.2013 року червоноармієць ОСОБА_2 15.09.1943 року був мобілізований на фронт передовими частинами Червоної армії, з фронту не повернувся, у 1946 році Управлінням з обліку втрат рядового та сержантського складу Радянської армії зарахований зниклим безвісті у лютому 1944 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Великої Вітчизняної воєн, під час інших бойових операцій по захисту Батьківщини, партизани і підпільники громадянської та Великої Вітчизняної воєн.

Отже, що батько позивача - ОСОБА_2, який був мобілізований на фронт передовими частинами Червоної армії і пропав безвісті під час захисту Батьківщини в період Великої Вітчизняної війни, належить до категорії ветеранів війни, визначених статтями 6 та 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а відтак наявні підстави для поширення чинності названого Закону на членів його сім'ї, зокрема, позивача - ОСОБА_1, який є його сином.

Згідно з п.4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302, посвідчення з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2015 року в справі №816/1229/14, поміж іншого, вказано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При цьому принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства. Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд не вправі зобов'язувати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району надати позивачу статус члена сім'ї загиблого та видати посвідчення.

Водночас суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати відповідача належним чином розглянути заяву разом з документами ОСОБА_1 щодо встановлення йому статусу члена сім'ї загиблого та видачу посвідчення «Член сім'ї загиблого». Указаний спосіб судового захисту буде належним та достатнім для відновлення порушеного права.

Згідно з абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат, суд присуджує до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст.4, 6, 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст.139, 243-245, 262 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання йому статусу члена сім'ї загиблого та видачі посвідчення члена сім'ї загиблого.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району розглянути заяву разом з документами ОСОБА_1 щодо встановлення йому статусу члена сім'ї загиблого та видачі посвідчення «Член сім'ї загиблого».

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення прийнято за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні та складено у повному обсязі 02 березня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська