Справа № 556/2040/17
Суддя: Закревський Л.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 556/2040/17
Номер провадження 2-а/556/32/2018
ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2018 р. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в особі головуючого

судді Закревського Л.В.

з участю:

секретаря Басик Г.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань Володимирецького районного суду Рівненської області адміністративний позов ОСОБА_3 до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобовязання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку,-

В С Т А Н О В И В:

В суд звернувся ОСОБА_3 з позовом до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобовязання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку, а саме зобовязання призначити пільгову пенсію, знизивши позивачу пенсійний вік, відповідно до вимог ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що ОСОБА_3 народився 06.07.1962 року в с. Стара Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, яке відповідно до Постанови КМУ від 23.07.1991 р. №106 відноситься до третьої зони - зони гарантованого добровільного відселення.

Станом на 01 січня 1993 року ОСОБА_3 має 4 повних роки проживання в даній зоні та достатньо страхового стажу та вважає, що це дає йому право на пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державної пенсії, як особа, яка постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З метою підготовки документів для пільгової пенсії ОСОБА_3 звернувся до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, де отримав відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, як особі, яка постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, з тієї підстави, що у позивача не вистачає періоду проживання у гоні гарантованого добровільного відселення, що і стало підставою для предявлення позову. Представник позивача ОСОБА_1 просила суд зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, знизивши його пенсійний вік відповідно до вимог ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання зявилася, позовні вимоги ОСОБА_3 та його представника не визнала у повному обсязі. Надала суду письмовий відзив проти позову в якому вказала, що позивач ОСОБА_3 не має права на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши та проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що вимоги викладені в заяві ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Підставами для такого висновку суду стало наступне:

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

З паспорту ОСОБА_3 серії МЮ № 436442, виданого 17.11.2016 р. Володимирецьким РС УДМС України в Рівненській області, вбачається, що він народився 06.07.1962 р. в с. Стара Рафалівка Володимирецького району Рівненської області.

Посвідченням серії Б № 449472 с, виданим Рівненською облдержадміністрацією підтверджується, що ОСОБА_3 видано посвідчення 3 категорії як особі постраждалій від аварії на ЧАЕС.

Згідно довідок №1040 від 28.112017 року, №576 від 25.05.2017 року яка видана виконкомом Старорафалівської сільської ради Володимирецького району вбачається, що ОСОБА_3 проживав в с.Стара Рафалівка з 27.10.1989 року по 13.03.1995 року та з 01.01.2001 року по даний час, яке відповідно до Постанови КМУ від 23.07.1991 р. №106 відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 11.08.2017 року, було встановлено, що ОСОБА_3 постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2001 року по даний час.

Також судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч. с ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Із відповіді УПФ України в Володимирецькому районі від 08.12.2017 року №3594/05-01 слідує, що позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку як особі яка постійно проживала або постійно працювала у зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи оскільки не взято до уваги рішення Володимирецького районного суду від 11.08.2017 року.

В судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують той факт що станом на 1 січня 1993 року ОСОБА_3 має чотири повних роки проживання у зоні гарантованого добровільного відселення та має достатнього страхового стажу.

Відповідно до ст.55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали у зоні гарантованого добровільного відселення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за кожні 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, як встановлено ст. 15 вищезазначеного Закону, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Із змісту вищезазначеної норми вбачається, що метою надання особою довідки про період проживання на території гарантованого добровільного відселення або іншій території, що зазнала радіоактивного забруднення, є підтвердження факту проживання на цій території.

Також, законодавець визначив одну із умов при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або проживання або робота на території радіоактивного забруднення. Тобто така пенсія за віком є формою реалізації конституційного права позивача на соціальний захист.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з принципу покладення обовязку доказування на відповідача, суд повно і всебічно зясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку, про недоведеність відповідачем правомірності своїх дій щодо того, що ОСОБА_3 не має право виходу на пенсію як особа, яка постійно проживала або постійно працювала у зоні гарантованого добровільного відселення, так як під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 має право виходу на пенсію, як особа, яка постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач та його представник не ставлять.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2,7, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.15, 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3 зі зниженням пенсійного віку у відповідності зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Володимирецьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_3, з 29 листопада 2017 року пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як особі, яка проживала у зоні гарантованого добровільного відселення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Закревський Л.В.