Справа № 826/13411/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2018 року № 826/13411/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія абсолют фінанс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

№

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія абсолют фінанс» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - відповідач), в якому просить визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.09.2017 ( надалі - ППР № ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.10.2017 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 27.11.2017.

Через канцелярію суду від представника позивача 24.11.2017 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та в письмовому провадженні.

В судове засідання з'явився представник відповідача. Головуючий суддя повідомив про те що, представник позивача просив розглядати справу в письмовому провадженні.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до норм Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на 27.11.2017), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на вищевказану норму, представник відповідача не заперечував проти здійснення розгляду справи в письмовому провадженні.

Суд зобов'язав представника відповідача надати належним чином засвідчену копію Акту перевірки, оскаржуваного ППР та задовольнив клопотання позивача, перейшовши до розгляду справи в письмовому провадженні, про що не заперечував представник відповідача.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що в період з 14.06.2017 по 19.06.2017 Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено фактичну перевірку Київського відділення № 366 ТОВ «Фінансова компанія абсолют фінанс», яке знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Першотравнева, 2.

Перевіркою встановлено, що проведення операції з купівлі-продажу іноземної валюти в пункті обміну валют за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Першотравнева, 2 у період з 28.05.2017 по 30.05.2017 на загальну суму 678 281,25 грн. згідно реєстрів проданої іноземної валюти, що надані в ході перевірки без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій та без роздрукуванням у двох примірниках розрахункового документа, що підтверджує виконання цієї операції, чим порушено п.1, п.2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також перевіркою встановлено, що РРО КСТ-В1, фіскальний номер зареєстрований в органі ДФС 23.05.2017, а розрахункові операції почали проводитись з 31.05.2017. Відповідно до обставин викладених в Акті фактичної перевірки, 14.06.2017 проведено обмін 2 580,00 грн. та отримано готівкові кошти в сумі 100,00 доларів США, що підтверджується фіскальним чеком № 1195.

За результатом зазначеної перевірки складено Акт фактичної перевірки від 19.06.2017 № 15521000/14/36060724 та прийнято ППР від 03.07.2017 № , відповідно до якого до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 1215368,25 грн. за непроведення розрахункових операцій.

Позивач скориставшись правом досудового оскарження Акту перевірки, згідно ст. 86 Податкового кодексу України подав заперечення, на яке отримано лист ГУ ДФС у Київській області № 4061/10/10-36-14-06-24 від 04.07.2017, в якому позивача повідомлено про порушення ним терміну подачі скарги.

Зважаючи на вказане ТОВ «Фінансова компанія абсолют фінанс» звернулося зі Скаргою про перегляд ППР № від 03.07.2017 до ГУ ДФС у м. Києві, на яку рішенням про результати розгляду скарги від 13.09.2017 № 20374/6/99-99-11-030-25, скасовано ППР ГУ ДФС у м. Києві від 03.07.2017 № в частині застосованих фінансових санкцій у сумі 1 213 668,25 грн., скаргу в зазначеній частині задоволено частково та встановлено, що фінансові санкції, за здійснення операції з купівлі-продажу іноземної валюти без застосування РРО та без роздрукування розрахункового документа, що підтверджує виконання цієї операції, повинні становити 1 700,00 грн.

Зважаючи на вказане ГУ ДФС у м. Києві 15.09.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зазначено, що на підставі вказаного вище акту перевірки та рішення ДФС України про результати розгляду скарги, встановлено порушення п. 2, 5 ст. 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно з пунктом 1 статті 18 вищевканого Закону України застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 1700,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки, Рішення про результати розгляду скарги та прийнятим на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» не належить до уповноважених банків або його агентів, а здійснює діяльність через операційні каси, а тому надання фінансових послуг з переказу коштів та обмін валют здійснюється в операційних касах ТОВ "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" з використанням розрахункових документів, визначених Національним банком України без застосування РРО та без придбання торгових патентів, що узгоджується із відповідними нормами чинного законодавства.

Зважаючи на вказане, позивач звернувся із цією позовною заявою до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи наведені в позовній заяві, вислухавши заперечення відповідача, суд вирішує справу відповідно до наступного.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.12.2002 р. № 502 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.01.2003 р. за №21/7342 (далі - Інструкція № 502), валютно-обмінні операції для фізичних осіб (резидентів і нерезидентів) здійснюються касами банків (фінансових установ) і пунктами обміну валюти згідно з порядком, установленим цією Інструкцією.

Згідно з п. 5.1. Інструкції № 502 довідки за формою N 377, квитанції за формами N 377-А, 377-і, 377-І, 377-К та чек банкомата є касовими і розрахунковими документами.

Згідно з п. 6.2. Інструкції № 502 операції з купівлі готівкової іноземної валюти за готівкові гривні у фізичних осіб здійснюють, зокрема: каси банку (фінансової установи) з оформленням квитанцій за формою № 377-К із зазначенням у них часу здійснення операції та додатково для фізичних осіб - нерезидентів - довідок за формою N 377.

Відповідно до п. 5.5 Інструкції № 502 квитанція за формою № 377-К, видача якої мала місце в даному випадку, видається касою банку (фінансової установи) фізичним особам як підтвердження здійснення валютно-обмінних операцій, визначених в абзацах другому - шостому пункту 1.2 цієї Інструкції.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 року.

Положеннями статті 4 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що уповноважені банки, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб'єкти господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками, зобов'язані:

проводити операції з купівлі-продажу іноземної валюти через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням у двох примірниках розрахункових документів, що підтверджують виконання цих операцій (п. 2);

видавати особі, яка купує або продає іноземну валюту, перший примірник розрахункового документа на повну суму операції (п. 5).

З аналізу вищенаведених правових норм випливає, що обов'язки з виконання вищевказаних операцій виникають у уповноважених банків або їх агентів.

Відповідно до ст. 18 Закону "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у разі порушення встановленого цим Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, до уповноважених банків та суб'єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції.

Отже, до відповідальності за порушення встановленого Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти може бути притягнуто лише уповноважений банк або його агентів.

Судом встановлено, що позивач не належить до уповноважених банків або його агентів, а здійснює діяльність через операційні каси.

Як встановлено з матеріалів справи, розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 04.12.2008 прийнято рішення про видачу ТОВ «Фінансова компанія абсолют фінанс» свідоцтва № 1424, за кодом фінансової установи 13. Також судом встановлено, що позивач діє в своїй господарській діяльності на підставі Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, виданої Національним банком України від 01.08.2016 № 196, відповідно до якої позивач має право здійснювати операції зазначені в п. 3 та 8 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якщо вони є валютними операціями.

Зазначена Генеральна ліцензія діє до 31.07.2019, а отже на момент здійснення обмінної операції та проведення перевірки була чинною.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеного вище Закону України фінансовими вважаються такі послуги: під пунктом 3 діяльність з обміну валют та під пунктом 8 переказ коштів.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не належить до банків або їх агентів, а здійснює операції з купівлі-продажу іноземної валюти на підставі Генеральної ліцензії НБУ від 01.08.2016 № 196, за чинним строком дії, тому застосування положення п. 2 та 5 ст. 4 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та притягнення позивача до фінансової відповідальності є безпідставною.

Тому, при виконанні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти в операційній касі, відсутні правові підстави для застосування позивачем реєстратора розрахункових операцій.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджений постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320 (надалі - Положення N 637).

Відповідно до п. 2.6 вказаного Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Враховуючи, що позивачем, згідно положень ч. 3 ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" , РРО та РК не застосовуються при виконанні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, оскільки вказані операції виконуються в операційній касі фінансової установи з оформленням розрахункових документів, відповідно до положень нормативних актів Національного банку України, відповідно висновок відповідача про порушення позивачем приписів п. 2.6 Положення про ведення касових операцій, що призвело до не оприбуткування готівкових коштів у встановленому порядку в касі є також необґрунтованим.

Відповідно до пп. 14.1.208 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пункт обміну іноземної валюти - структурна одиниця, яка відкривається банком (фінансовою установою), у порядку, встановленому Національним банком України, у тому числі на підставі агентських договорів з юридичними особами - резидентами, а також національним оператором поштового зв'язку, де здійснюються валютно-обмінні операції для фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, та розташована поза межами операційного залу.

Пунктами 2, 5 статті 4 Закону України Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що уповноважені банки, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб'єкти господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками, зобов'язані, зокрема проводити операції з купівлі-продажу іноземної валюти через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням у двох примірниках розрахункових документів, що підтверджують виконання цих операцій; видавати особі, яка купує або продає іноземну валюту, перший примірник розрахункового документа на повну суму операції.

Отже, вказана стаття визначає обов'язки уповноважених банків, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб'єктів господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками.

Таким чином, вказані фінансові санкції застосовуються виключно до уповноважених банків або їх агентів, тому податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 15.09.2017 є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд звертає увагу на невиконання представником відповідача зобов'язання суду щодо надання до матеріалів справи витребуваних в судовому засіданні документів, що свідчить про неналежне виконання своїх обов'язків та порушення ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України та зважаючи на наявність в матеріалах справи платіжного доручення № 54545 від 05.10.2017 року суд стягує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія абсолют фінанс» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 15.09.2017 року № .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань рішення Головного управління ДФС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія абсолют фінанс» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 (одна тисяча шістсот гривень).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія абсолют фінанс», 01133, м. Київ, вул. Турівська, 19-Б,

Відповідач: Головне управління ДФС у м. Києві, 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, .

Суддя Л.О. Маруліна