Справа № 817/985/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Махаринець Д.Є.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" лютого 2018 р. Справа № 817/985/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представників апелянтів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

позивача ОСОБА_7

представника позивача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_9, Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз Світлани Станіславівни, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_7 до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг, Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз Світлани Станіславівни за участю третіх осіб: ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 про визнання протиправними та скасування записів про реєстрацію права власності , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_7, Позивач), звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - БТІ), Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг (далі - ЦНАП), приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз С.С. (далі - Нотаріус, Сивоглаз С.С.), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_12 про визнання протиправними та скасування записів про державну реєстрацію права власності:

1.вчинений Комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» за № 84-258 в книзі: 2 про реєстрацію права власності від 01 березня 2011 року на магазин ритуальних послуг загальною площею 334,9 квадратних метра, який знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 33028115) за ОСОБА_12 (ідентифікаційний код НОМЕР_1);

2. вчинений Комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» за № 44-195 в книзі: 2 про реєстрацію права власності від 16 червня 2011 року на виробниче приміщення (літ. «А-1» загальною площею 559,1 квадратних метра, що знаходиться на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна НОМЕР_5) за ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_2);

3. вчинений Державним реєстратором - приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз С.С. за № 15292111 від 07 липня 2016 року про право власності на виробниче приміщення (літ. «А-1» загальною площею 559,1 квадратних метра, що знаходиться на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна НОМЕР_5) за ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_2);

4. вчинений Державним реєстратором - приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз С.С. за № 15400321 від 14 липня 2016 року про право власності на виробниче приміщення (літ. «А-1» загальною площею 559,1 квадратних метра, що знаходиться на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) за ОСОБА_11 (ідентифікаційний код НОМЕР_3).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано запис про державну реєстрацію права власності вчинений Комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» за № 84 - 258 в книзі №2 про реєстрацію права власності від 01.03.2011 року на магазин ритуальних послуг загальною площею 334,9 кв.м., який знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 33028115) за ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_4).

Визнано протиправним та скасовано запис про державну реєстрацію власності вчинений Комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» за № 44-195 в книзі №2 про реєстрацію права власності від 16.06.2011 року на виробниче приміщення (літ. «А-1») загальною площею 59,1 кв.м, що знаходиться на АДРЕСА_2 реєстраційний номер майна НОМЕР_5) за ОСОБА_9 РНОКПП НОМЕР_2).

Визнано протиправним та скасовано запис про державну реєстрацію права власності вчинений державним реєстратором за №15292111 від 07.07.2016 року про право власності на виробниче приміщення (літ. «А-1») загальною площею 559,1 кв.м, що знаходиться на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна НОМЕР_5) за ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2).

Визнано протиправним та скасовано запис про державну реєстрацію права власності вчинений державним реєстратором приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз Світланою Станіславівною за №15400321 від 14.07.2016 року про право власності на виробниче приміщення (літ. «А-1») загальною площею 559,1 кв.м, що знаходиться на АДРЕСА_2 (РПВН НОМЕР_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) за ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3).

Присуджено на користь позивача ОСОБА_7 за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів суб'єктів владних повноважень судовий збір 2560 грн. (дві тисячі п'ятсот шістдесят гривень).

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням третя особа ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні у повному обсязі адміністративного позову ОСОБА_7 Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на його думку, судом першої інстанції не з'ясовано всіх обставин справи і не надано належної правової оцінки дійсним обставинам справи.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз Світлана Станіславівна, звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 13.11.2017 р. в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на виробниче приміщення (літ. «А-1») загальною площею 559,1 кв.м, що знаходиться на АДРЕСА_2 (РПВН НОМЕР_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) за ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3) відмови у задоволенні позову скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні вимог в цій частині. Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на момент державної реєстрації вказаного об'єкту нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були відсутні відомості про будь-які заборони або обтяження вищевказаного виробничого приміщення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням третя особа ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та закрити провадження у справі, оскільки вважає , що наявний спір про право, а тому такий спір не може бути предметом розгляду в адміністративному судочинстві.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням третя особа ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні у повному обсязі адміністративного позову ОСОБА_7 Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на його думку, судом першої інстанції не з'ясовано всіх обставин справи і не надано належної правової оцінки дійсним обставинам справи.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням Комунальне підприємство "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" звернулось до суду із скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні вимог або залишити позов без розгляду з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, 11 квітня 2010 року згідно постанови слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області відносно ОСОБА_13 було порушено кримінальну справу за № 1/474-10 за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, а саме заволодіння чужим майном або правом на майно шляхом зловживання довіри (шахрайства).

Постановою слідчого від 12 травня 2010 року Позивач визнаний потерпілим в даній кримінальній справі. В зв'язку з тим, що ОСОБА_7 злочинними діями ОСОБА_13 завдано шкоди у великому розмірі, перший подав до останньої цивільний позов про відшкодування завданої майнової шкоди на суму 1 913 960 гривень 00 копійок та понесеної моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень 00 копійок.

18 жовтня 2010 року Відповідач 1 - БТІ на запит старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Михальчук Т.У. від 24 вересня 2010 року за № 50/6-20804 надало відповідь, зі змісту якої слідувало, що за ОСОБА_13 зареєстровано право власності на наступні об'єкти нерухомого майна:

1. приміщення салону-магазину ритуальних послуг, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 10 серпня 2004 року виконавчим комітетом Рівненської міської ради, на підставі розпорядження міського голови від 09 серпня 2004 року за № 1796-р;

2. виробниче приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ухвали Рівненського міського суду від 29 травня 1998 року;

3. пральня спецодягу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 на підставі Договору купівлі-продажу від 04 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук О.С., реєстраційний № 4508;

4. приміщення магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі-продажу від 24 січня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Усик С.І., реєстраційний № 193.

З метою забезпечення цивільного позову ти виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, постановою старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Михальчук Т.У. від 18 грудня 2010 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить обвинуваченій ОСОБА_13

Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 30205534 на підставі постанови старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Михальчук Т.У. від 18 грудня 2010 року 03 лютого 2011 року зареєстровано арешт рухомого майна, яке належить ОСОБА_13 (відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати)

Одночасно з цим, 03 лютого 2011 року згідно Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 30205736 на підставі постанови від 18 грудня 2010 року старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Михальчук Т.У. 03 лютого 2011 року зареєстровано арешт нерухомого майна, яке належить ОСОБА_13

Крім того, як встановлено судом, 19 серпня 2011 року слідчим СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області винесено постанову про порушення кримінальної справи за № 1/911-11 відносно ОСОБА_13 за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 388 Кримінального кодексу України.

21 серпня 2011 року слідчий СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Наперковський Ю.А., з метою забезпечення у кримінальній справі заявленого цивільного позову, належного зберігання речових доказів, а також для недопущення в подальшому незаконного відчуження речових доказів, які є об'єктом злочину, виніс постанову про накладення арешту на наступне майно:

1. виробниче приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

2. офісне приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

3. офісне приміщення з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_4;

4. приміщення магазину, розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

30 вересня 2011 року Першою державною Рівненською нотаріальною конторою було внесено відомості до Реєстру прав нерухомого майна щодо заборони відчуження за №11673168 на виробниче приміщення за АДРЕСА_2.

25 червня 2013 року Вироком Рівненського міського суду у справі за № 1-550/11 ОСОБА_13 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років з конфіскацією майна.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_13 про стягнення шкоди задоволити частково. Стягнуто з ОСОБА_13 на користь Позивача матеріальну шкоду в сумі 892 723 (вісімсот дев'яносто дві тисячі сімсот двадцять три) гривні 00 копійок та 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Таким чином судом встановлено, що відповідно до постанови старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Михальчук Т.У. від 18 грудня 2010 року та постанови слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Наперковським Ю.А. від 21 вересня 2011 року застосовано обтяження у вигляді арешту всього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_13

Рішенням Рівненського міського суду від 16 травня 2016 року у справі за № 569/2742/16-ц знято арешт, накладений постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Наперковського Ю.А. від 21 вересня 2011 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року у справі за № 569/2742/16-ц встановлено , що 22 червня 2016 року апеляційний суд Рівненської області виніс ухвалу, якою закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Рівненського міського суду від 16 травня 2016 року у справі за № 569/2742/16-ц.

04 жовтня 2017 року за результатом розгляду касаційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 червня 2016 року постановлено ухвалу, якою скасовано ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 червня 2016 року, а судову справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Рівненського міського суду від 16 травня 2016 року у справі за № 569/2742/16-ц.

Постановою апеляційного суду Рівненської області від 25.01.2018 скасовано рішення Рівненського міського суду від 16.05.2016 , у задоволенні позову ОСОБА_9 про зняття арешту з нерухомого майна відмовлено.

Разом з тим, як свідчать фактичні обставини справи 12 жовтня 2010 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 був укладений письмовий договір дарування без нотаріального посвідчення, відповідно до якого перша подарувала, а остання прийняла в дар магазин ритуальних послуг, який знаходиться в будинку за АДРЕСА_1.

Керуючись частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України ОСОБА_12 звернулась до Рівненського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_13 про визнання укладеного між ними договору дарування від 12 жовтня 2010 року дійсним.

В результаті 08 лютого 2011 року Рівненський міський суд ухвалив рішення у справі за № 2-2005/2011, яким визнав дійсним договір дарування приміщення магазину від 12 жовтня 2010 року укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_12, а також визнав право власності за ОСОБА_12 на приміщення магазину ритуальних послуг, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12 жовтня 2010 року, одночасно з вищеописаним, між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 було укладено в простій письмовій формі без нотаріального засвідчення договір купівлі-продажу виробничого приміщення (літ. «А-1») загальною площею 559,1 квадратних метра, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Оскільки положеннями статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, ОСОБА_9 подав до Рівненського міського суду цивільний позов до ОСОБА_13 про визнання укладеного між ними договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2010 року дійсним та визнання за ним права власності на виробниче приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

За результатом розгляду Рівненським міським судом вищевказаної позовної заяви ОСОБА_9 до ОСОБА_13 було прийнято рішення від 11 квітня 2011 року у справі за № 2-3385/11, яким на підставі частини 2 статті 220 Цивільного кодексу України визнано дійсним договір купівлі-продажу від 12 жовтня 2010 року та визнано право власності ОСОБА_9 на виробниче приміщення (літ. «А-1») загальною площею 559,1 квадратних метра, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Також, вироком Рівненського міського суду в кримінальній справі за № 1-550/11 від 25 червня 2013 року, яким ОСОБА_13 була засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п'ять років з конфіскацією майна, яке є її власністю, встановлено, що під час судового слідства, постановою про накладення арешту на майно від 18грудня 2010 року винесеною старшим слідчим СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Михальчук Т.У., з метою забезпечення виконання цивільного позову, виконання вироку в частині можливої конфіскації майна накладено арешт на цінності та інше майно обвинуваченої ОСОБА_13, де б воно не знаходилось. 22 грудня 2010 року дана постанова

слідчого вручена обвинуваченій ОСОБА_13

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 05травня 2011 року, в ньому наявний запис № 9, з якого вбачається, що запис про арешт майна на підставі постанови слідчого від 18 грудня 2010 року внесений до реєстру 03 лютого 2011 року.

За змістом вироку Рівненського міського суду в кримінальній справі за № 1-550/11 від 25 червня 2013 року, вказано, що ОСОБА_13 в судову засіданні по епізоду відчуження арештованого майна дала показання, що вона не вчиняла жодних дій направлених на реалізацію арештованого майна. Свою участь під час розгляду Рівненським міським судом справ за № 2-2005/2011 і за № 2-3385/11 забезпечувала через свого представника ОСОБА_19, який діяв на підставі нотаріально завіреної довіреності від 23 грудня 2010 року.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області у справі за № 1-550/11 від 28.03.2016 ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 23.02.2016 , якою ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відмовлено у знятті арешту на майно , залишено без змін.

Таким чином, суд першої дійшов висновку, що на момент прийняття рішень Рівненським міським судом від 08 лютого 2011 року у справі за № 2-2005/2011 і від 11 квітня 2011 року справі за № 2-3385/11 ОСОБА_13 було відомо про накладений арешт постановою старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Михальчук Т.У. від 18 грудня 2010 року на належне їй майно та мала змогу повідомити про даний факт свого представника ОСОБА_19 А це означає, що при розгляді Рівненським міським судом справ за № 2-2005/2011 і за № 2-3385/11 стороною відповідача ОСОБА_13 неналежним чином було виконано вимоги статті 27 Цивільного процесуального кодексу України в частині не повідомлення суду факту наявності арешту.

Крім того, станом на дату розгляду Рівненським окружним адміністративним судом цієї справи існує арешт, накладений постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Наперковського Ю.А. від 21 серпня 2011 року.

Отже, з врахуванням наведеного, судом апеляційної інстанції встановлено, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт майна внесено 03 лютого 2011 року, а рішення про визнання договорів чинними ухвалено 08.02.2011 у справі за № 2-2005/2011 та 11.04.2011 у справі за № 2-3385/11.

Щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_12 на магазин ритуальних послуг загальною площею 334,9 квадратних метра, який знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 33028115) та права власності за ОСОБА_9 на виробниче приміщення (літ. «А-1») загальною площею 559,1 квадратних метра, що знаходиться на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна НОМЕР_5) колегія суддів зазначає наступне.

Спеціальним законом, що регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка дія на момент здійснення БТІ державної реєстрації права власності за ОСОБА_12 на магазин ритуальних послуг і ОСОБА_9 на виробниче приміщення) дано визначення поняттю державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» від 07 лютого 2002 року за № 7/5, який Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 установлено, що до 01 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації.

Пунктом 2.1. розділу 2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (в редакції, яка дія на момент здійснення БТІ державної реєстрації права власності за ОСОБА_12 на магазин ритуальних послуг і ОСОБА_9 на виробниче приміщення) встановлено, що для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший право набувач (право набувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1.

Згідно абзацу 2 пункту 2.2. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (в редакції, яка діяла на момент здійснення БТІ державної реєстрації права власності за ОСОБА_12 на магазин ритуальних послуг і ОСОБА_9 на виробниче приміщення) до заяви про державну реєстрацію прав додаються право встановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням.

Пунктом 10 додатку 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно зазначено, що підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Пунктом 3.1. розділу 3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на державного реєстратора БТІ покладається обов'язок з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав встановити відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна;

Підпунктом 3.5.7. пункту 3.5. розділу 3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо право власності та інші речові права на нерухоме майно виникли на підставі правочинів за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна, що підтверджується відповідним витягом.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Аналіз наведених норм матеріального права дає колегії суддів підстави для висновку про те, що наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Аналогічна правова позиція неодноразово відображалась і в постановах Верховного суду України. Зокрема в постанові від 19.05.2015 у справі №21-121а15; постанові від 11.11.2014 у справі №21-357а14.

З огляду на вищевказане колегія суддів зазначає та погоджується з висновком суду першої інстанції, що БТІ, при здійсненні державної реєстрації права власності за ОСОБА_12 на магазин ритуальних послуг загальною площею 334,9 квадратних метра, який знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 33028115) та права власності за ОСОБА_9 на виробниче приміщення (літ. «А-1») загальною площею 559,1 квадратних метра, що знаходиться на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна НОМЕР_5), не виконало обов'язок по встановленню факту наявності арешту на згадувані вище об'єкти нерухомого майна, і як наслідок не відмовило в такій реєстрації.

Надаючи правову оцінку щодо дотримання відповідним суб'єктом владних повноважень процедури проведення державної реєстрації прав, колегія суддів зазначає, що за правилами частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Частиною другою цієї статті передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 15.12.2015 .

За правилами статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3)подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього право набувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів).

Наведені норми свідчать, що саме на державного реєстратора при вчиненні реєстраційних дій покладено обов'язок перевіряти документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, формувати реєстраційну справу як у паперовому так і електронному вигляді.

Оскільки подані документи не давали змоги реєстратору встановити факт відсутності наявних зареєстрованих обтяжень на нерухоме майно, у державного реєстратора були всі підстави для прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Прийнявши ж протилежні рішення, реєстратори, тим самим, порушили вимоги Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004.

Як вже зазначалось, наявне зареєстроване обтяження на нерухоме майно є безумовною підставою для прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав.

З досліджених судом матеріалів адміністративної справи, зокрема з інформаційних витягів з реєстру речових прав судами першої та апеляційної інстанції встановлено відсутність реєстрації припинення обтяжень нерухомого майна обвинуваченої ОСОБА_13, раніше застосованих постановами слідчих, тому відповідачі неправомірно здійснювали реєстраційні дії щодо такого майна, внаслідок чого майно, яке підлягало конфіскації протиправно перереєстроване на інших осіб.

Стосовно доводів апеляційних скарг про закриття провадження у справі у зв'язку з наявність спору про право, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами статті 1 КАС України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) цей Кодекс визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства.

Справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 статті 3 КАС (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин)).

У справі, що розглядається, позовні вимоги ОСОБА_7 ґрунтуються на протиправності дій відповідачів як суб'єктів, наділених владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв'язку з недотриманням ним вимог Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень"

Тобто, у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз С.С. які у межах спірних правовідносин діяли як суб'єкти владних повноважень, а також Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг до якого перейшли повноваження по реєстрації об'єктів нерухомого майна, реєстрації обтяжень та реєстрації припинення таких обтяжень.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно визнав оскаржувані дії відповідачів неправомірними та задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_9, Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз Світлани Станіславівни, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "19" лютого 2018 р.