Справа № 414/324/18
Суддя: Безкровний І. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року Справа № 414/324/18

Провадження № 2-а/414/14/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області рядового поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної у м. Лисичанськ ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Кремінського районного суду Луганської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вказавши третьою особою УП у м. Лисичанськ ДПП (місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8).

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що 07.02.2018 приблизно об 11:30 год. він керував транспортним засобом ВАЗ-211540 з реєстраційним номером ВВ6634СТ на автошляху Р-66 і його автомобіль було зупинено інспектором патрульної поліції, який ховався і перебував поза межами проїзної частини, на тій підставі, що позивач порушив правила користування попереджувальними сигналами, а саме, рухаючись поза населеним пунктом, не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України.

Так, позивач вважає, що відповідач не розяснив йому права і обовязки, а також відмовив у розгляді клопотання позивача про відкладення розгляду справи у звязку із наявною необхідністю позивача користуватися юридичною допомогою, внаслідок чого позивача було позбавлено такого права.

Також позивач звертає увагу на ту обставину, що винесена стосовно нього постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення та відомостей щодо місця вчинення правопорушення, також інспектором не було надано на вимогу позивача відповідні докази, а саме відеофіксацію його правопорушення.

Позивач вважає, що відповідачем не зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху, також не були досліджені інші докази, більше того, будь-які докази, які б доводили провину позивача у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення відсутні.

Позивач зазначає, що він є уважним та обережним водієм, дотримується правил дорожнього руху та 07.02.2018 під час керування своїм автомобілем на автошляху Р-66 поза населеним пунктом увімкнув ближнє світло фар.

Крім того, відповідачем не було враховано, на думку позивача, всі обставини, зокрема ті, які виключають адміністративну відповідальність, помякшують чи обтяжують відповідальність, не зясовані інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР № 529906 від 07.02.2018 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не надав.

Відповідач поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області рядовий поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу за його відсутності, надавши диск із відеофіксацією правопорушення, а також зазначив, що 07.02.2018 під час несення служби з нагляду за дорожнім рухом та охорони громадського порядку у форменому одязі та на службовому автомобілі приблизно об 11:30 год. він помітив автомобіль ВАЗ-211540 з реєстраційним номером ВВ6634СТ, який рухався по трасі Р-66 поблизу м. Рубіжне з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушував вимоги п. 9.8 ПДР України. Після зупинки водія було повідомлено про причини зупинення транспортного засобу та суть вчиненого правопорушення, а в подальшому винесено відповідну постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи жодних клопотань позивач не заявляв. Після винесення постанови позивач заявив, що має бажання ознайомитися з відеозаписом правопорушення, але йому було відмовлено у звязку з тим, що розгляд справи уже завершено та запропоновано приїхати в УПП в Луганській області для ознайомлення з відеозаписом. Всі передбачені законом питання під час розгляду справи відповідачем були вирішені, а тому відповідач вважає, що постанови була винесена з дотриманням вимог законодавства та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Управління патрульної у м. Лисичанськ ДПП у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії АР № 529906 від 07 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, водій ОСОБА_2 07 лютого 2018 року об 11:30 год., керуючи транспортним засобом ВАЗ-211540 з реєстраційним номером ВВ6634СТ, рухався по трасі Р-66 поза населеним пунктом, не увімкнувши ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_3 була складена вказана постанова, за якою на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с. 11).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач надав відповідні докази правомірності своїх дій, зафіксованих за допомогою відеозйомки, додавши до свого відзиву диск із відеофіксацією правопорушення (а.с. 23).

З дослідженого відеозапису судом було встановлено, що водій ОСОБА_2 07 лютого 2018 року об 11:30 год., керуючи транспортним засобом ВАЗ-211540 з реєстраційним номером ВВ6634СТ, рухався по трасі Р-66 поза населеним пунктом з вимкненим ближнім світлом (що зафіксовано на перших секундах відеозапису) та був зупинений відповідачем. При цьому позивач на місці вчинення правопорушення під час розмови з відповідачем неодноразово підтверджував, що він керував транспортним засобом саме з вимкненим ближнім світлом фар, виправдовуючи свої дії тим, що забув увімкнути їх після чергової зупинки. Зазначеної обставини також не заперечували пасажири, які знаходилися в автомобілі. В подальшому після винесення рішення відповідачем під час складення постанови про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_2 почав пояснювати, що він точно не памятає, чи було увімкнене ближнє світло фар на його автомобілі, а також почав вимагати надати докази вчиненого правопорушення.

При цьому у позовній заяві ОСОБА_2 у черговий раз змінив свою позицію та зазначив, що правил дорожнього руху він точно не порушував, оскількі є уважним водієм, та рухався у той день із ввімкненим ближнім світлом фар.

Суд розцінює постійну зміну своєї позиції позивачем щодо обставин адміністративного правопорушення як спробу уникнути відповідальності за скоєне правопорушення. Крім того, зазначення позивачем на місці правопорушення про те, що він не памятає, чи було увімкненим ближнє світло фар, на думку суду, є нелогічним та безглуздим, оскільки відповідно до п. 2.3 ПДР України уважність та обізнаність водія, в тому числі щодо ввімкнення на автомобілі світла фар, покажчиків повороту тощо є обовязком водія. Крім того, водій мав можливість після зупинки автомобіля відповідачем вийти з транспортного засобу та особисто пересвідчитися, чи було увімкнено ближнє світло фар на його автомобілі у разі, якщо в нього були відповідні сумніви.

В свою чергу, будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення, позивач суду не надав. У звязку з цим суд також не може взяти до уваги посилання у позові на ту обставину, що відповідачем під час розгляду справи не були досліджені та враховані інші докази та обставини, які мали значення для правильного вирішення цієї справи, оскільки позивач у позові не зазначає, про які саме докази та обставини йде мова.

Таким чином, зазначені у постанові обставини та допущені позивачем порушення Правил дорожнього руху України останнім не спростовані.

Суд також зазначає, що у постанові про адміністративне правопорушення зазначене місце правопорушення, яке ні під час розгляду справи про адміністативне правопорушення відповідачем, ні у позовній заяві не оспорювалося позивачем.

Згідно із ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова у справі про адміністративне правопорушення, зокрема передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З дослідженого відеозапису, наданого відповідачем та переглянутого в судовому засіданні, судом вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся у присутності ОСОБА_2 на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідач повідомив позивачу про вчинення ним порушення вимог п. 9.8 ПДР України, про складання постанови у справі про адміністративне правопорушення тощо. Позивач вільно надавав пояснення, які вважав за потрібне надати, позивачу розяснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також з дослідженого судом наданого відповідачем відеозапису з місця правопорушення вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення будь-яких усних чи письмових клопотань, зокрема про відкладення справи через необхідність у зверненні за правовою допомогою, надання доказів тощо позивач не заявляв. При цьому жодних перешкод для реалізації позивачем своїх прав відповідач не створював.

За таких обставин обставин, суд вважає правомірними дії відповідача, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною та обгрунтованою, а отже дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні зазначеного адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72-77, 139, 229, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: 92914, Луганська область, Кремінський район, смт Красноріченське, вул. Красна, 32) до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області рядового поліції ОСОБА_3 (місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8), третя особа Управління патрульної у м. Лисичанськ ДПП (місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.Г. Безкровний