Справа № 490/9530/17
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/603/2017 Справа № 490/9530/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Центральний районний суд міста Миколаєвау складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Кваші С.О.,

за участю представника позивача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду м. Миколаєва із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову БР №029392 від 20.10.2017 р. про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Звернув увагу суду на те, що у поліцейського відсутні докази ніби-то скоєного ним правопорушення, а саме відеозапис, покази свідків тощо.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у запереченнях.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні йому факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення, 20.10.2017 року позивач керував транспортним засобом Volkswagen LI 28, номерний знак НОМЕР_1 о 05 год. 10 хв. в м. Миколаєві по вул. Троїцька, 120, не мав при собі посвідчення водія відповдіної категорії, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України. Дане правопорушення було зафіксоване постановою компетентної особи Управління патрульної поліції в м. Миколаєві серії БР №029392 від 20.10.2017 року, де позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення, що передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.00 коп.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєві від 13 листопада 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. З постанови суду слідує, що оскільки беззаперечно провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доведена наданими до протоколу доказами, то вважає за необхідне провадження закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Також, за приписами ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною другою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст.ст. 22, 58 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Проте в даному випадку позивач був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил ПДР за статтями КУпАП, які діяли на час складання постанови, були оприлюднені у відповідності до вимог чинного законодавства - отже жодного порушення його конституційних прав судом не вбачається, також відповідно до рапорту ОСОБА_2, при перевірці документів ним було виявлено, що замість посвідчення водія у громадянина був тимчасовий дозвіл строк якого закінчився 6 днів тому повідомивши водію про це, та нагадавши що в таких ипадках тимчасовий дозвіл треба продливати, тому що він дійсний три місяці.

Що стосується пояснень позивача, щодо його водійських прав, які були вилучені на підставі ст. 130 КУпАП та тимчасових, у яких також закінчився термін, то суд не може з ними погодитися, оскільки протокол № БР151694 був складений 14.07.2017 ркоу і позивачу відповідно до норм КУпАП було видано ОСОБА_1 тимчасові права, строк яких закінчився 14.10.2017 року, а постанова № БР 029392 винесена 20.10.2017 року.

Крім того, посилання позивача, те що суд довго розглядає справу, те це немає значенню для вирішення спору.

При цьому позивач не пропустив передбачений законом строк на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки звернувся до суду з позов про оскарження вказаної постанови у десятиденний термін. За такого, оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом на звернення до суду, для застосування ч. 2 ст. 308 КУпАП підстав не вбачається.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ч.1 ст. 126 КУпАП, ст.ст.6,9,141,23,24,27,33,247,258,287,288,289,293 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення.За такого, дії відповідача відповідають вимогам діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення протиправною - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гуденко О.А.