Справа № 820/1355/18
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 березня 2018 р. справа № 820/1355/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Горшкова О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просять суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 08.02.2018 року № 38 про відмову в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов'язати відповідача відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, як дитині війни, шляхом призначення пенсії знову, у відповідності до вимог Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на підставі документів, які знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням перерахунку, індексації пенсії і виплатою компенсації втрати частини прибутку на визначений позивачем банківський рахунок, з 01.09.2016 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 08.02.2018 року № 39 про відмову в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_3 та зобов'язати відповідача відновити ОСОБА_3 виплату пенсії за віком, як дитині війни, шляхом призначення пенсії знову, у відповідності до вимог Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на підставі документів, які знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням перерахунку, індексації пенсії і виплатою компенсації втрати частини прибутку на визначений позивачем банківський рахунок, з 01.09.2016 року;

- у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України, допустити до негайного виконання рішення суду в повному обсязі позовних вимог, шляхом стягнення всієї суми боргу, починаючи з 01.09.2016 року по день фактичної виплати;

- у відповідності до ч.1 ст. 372 КАС України покласти обов'язок по забезпеченню виконання рішення на начальника Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції станом на момент подання позову), встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень.

Водночас, суд зазначає, що вимоги позивачів про визнання протиправними та скасування рішень відповідача та вимоги щодо відновлення позивачам виплати пенсії, шляхом призначення пенсії знову, у відповідності до вимог Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на підставі документів, які знаходяться в пенсійних справах, з проведенням перерахунку, індексації пенсії і виплатою компенсації втрати частини прибутку на визначений позивачем банківський рахунок, з 01.09.2016 року є самостійними позовними вимогами, так як за своїм змістом є різними шляхами (способами) захисту порушених прав, оскільки мають різні предмети доказування та також можуть бути заявлені окремо одна від одної.

Водночас, позивачі самостійно визначили такі вимоги у позовній заяві, відтак, виходячи із принципу диспозитивності адміністративного судочинства, суд вважає їх окремими позовними вимогами немайнового характеру.

Крім того, необхідно зазначити, що визнання судом протиправними рішень відповідача про відмову в поновленні виплати пенсії за віком позивачам не має правового наслідку одночасного проведення перерахунку пенсії позивачам саме тим способом, який визначено позивачами в рамках своїх вимог, у випадку відмови відповідача добровільно виконувати судове рішення.

Також, суд звертає увагу, що предметом оскарження в межах даного позову є окремі рішення суб'єкта владних повноважень - рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 38 від 08.02.2018 року та № 39 від 08.02.2018 року, які стосуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Тобто, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено по дві окремі позовні вимоги немайнового характеру - визнання протиправними, скасування рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 38 від 08.02.2018 року та № 39 від 08.02.2018 року та зобов'язання відповідача поновити позивачам виплату пенсії повторно з проведенням перерахунку та виплатою компенсації витрачених доходів.

Отже, ставка судового збору за подання до суду чотирьох вимог немайнового характеру становить 2819,20 грн.

Проте, позивачами разом із позовною заявою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано важким фінансовим становищем, у зв'язку з відсутністю інших доходів, окрім пенсії, а також незаконним призупиненням відповідачем виплати і самої пенсії, що позбавляє можливості сплати судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, щоб мати можливість зменшити тягар судових витрат, суд з'ясовує майновий стан особи. Особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідне клопотання і документи, які свідчили би про поганий майновий стан.

Водночас, суд зауважує, що особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідні клопотання і документи, які свідчили би про незадовільний майновий стан (податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію тощо).

Також, позивачами не надано до суду будь-яких доказів, що підтверджували можливість сплати судового збору у майбутньому.

Відповідно до приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, у контексті розуміння приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Однак, заявниками не надано жодних доказів відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат або доказів незадовільного майнового стану, у зв'язку з чим суд залишає клопотання про звільнення від сплати судового збору без задоволення.

При цьому суд вважає, що посилання позивачів на практику ЄСПЛ є вибірковою без належної оцінки суті, зокрема рішення Європейського Суду "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland) заява № 28249/95 від 19.06.2001).

Так, як вбачається із змісту наведеного вище рішення сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету".

При цьому, ЄСПЛ виходить з того, що судовий збір має бути "розумним", тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі "ОСОБА_4 і ОСОБА_4 проти Румунії" ("GeorgeІ and Georgeta Stoicescu v. Romania", заява № 9718/03 від 26.07.201 Г).

При цьому, суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом ( "Голдер проти Сполученого Королівства" і "Z та інші проти Сполученого Королівства", "Ейрі проти Ірландії".

Враховуючи зазначений вище виклад принципів, встановлених прецедентним правом, суд не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду, а положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див., mutatis mutandis, рішення суду у справі "Ейрі проти Ірландії", цитоване вище, там само, п.25-26) (п.59).

Отже, згідно з практикою Європейського Суду компетенцією внутрішніх державних органів є визначення найбільш доцільних способів регулювання доступу до правосуддя та ЄС не оцінює фактів, що зумовили прийняття судами саме цього, а не іншого рішення. Вимога сплати зборів судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 2819,20 грн. за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою (кожним позивачем окремо) за наступними реквізитами: УДКСУ в Основянському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКCУ в Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім'я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд".

Згідно з ч.2 ст.293 КАС України оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 256, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення, відстрочення сплати судових витрат - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6 до Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачам термін - п'ять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2819,20 грн. за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою (кожним позивачем окремо) за наступними реквізитами: УДКСУ в Основянському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКCУ в Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім'я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд".

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачам.

Повідомити позивачів про необхідність виправлення зазначених недоліків адміністративної позовної заяви у строк десять днів з моменту отримання копії ухвали та розяснити, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Горшкова О.О.