Справа № 814/2430/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2018 р. № 814/2430/16
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,Миколаїв,54051
до Державної податкової інспекції у Інгульському районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Гмирьова, 1/1, Миколаїв, 54028
проскасування вимоги від 25.04.2016р. №Ф-,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до ДПІ у Ленінському (Інгулському) районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування вимоги від 25.04.2016 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 49619,37 грн., що винесена на підставі акту перевірки від 25.04.2016 року №279/14-05-13-01/НОМЕР_1.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що в акті перевірки від 25.04.2016 року №279/14-05-13-01/НОМЕР_1, на підставі якого винесено вимогу, зроблено помилковий висновок про порушення п. 177.2 ст. 177 ПК України, оскільки сума 142995,30 грн. по еквайрингу не є загальним оподаткованим доходом і не впливає на чистий оподаткований дохід, оскільки сума 142995,30 грн. є виручкою ФОП ОСОБА_2, а не позивача, на підтвердження чого свідчить Договір від 15.07.13 року.

Відповідач просив відмовити в задоволенні позову, в письмових запереченнях вказав на правомірність вимоги від 25.04.2016 №Ф-, оскільки встановлено відсутність об'єктивного спростування висновків контролюючого органу стосовно заниження чистого оподатковуваного доходу за період 2013-2015 рр. на суму 142995,30 грн.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

В квітні 2016 року ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.13 по 31.12.15, в ході якої встановлено порушення пп. 169.4.1 п. 169.4, п.176.1 ст. 176, п. 177.2, 177.10 ст.177 Податкового кодексу України та п.2 ч. 1 ст. 7 Закону України " Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне стразхування " в результаті чого встановлено неналжене ведення обліку доходів (заниження загального оподаткованого доходу за 2013р. на суму 16875,51 грн., за 2014 рік на суму 118365,97 грн., за 2015 рік на суму 7753,82 грн.), занижено податок на доході фізичних осіб на суму 21449,30 грн., заниження єдиного соціального внеску на суму 49619,37 грн . та суму військового збору у розмірі 116,31 грн., про що складено Акт № 279/14-05-13-01/НОМЕР_1 від 25.04.16.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у Корабельному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області 25.04.16 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, в якій визначено суму страхових внесків в розмірі 49619,37 грн., та 16.05.2016 прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 26811,63 грн., в т.ч. штрафна санкція 5362,33 грн; №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з військового збору на суму 145,39 грн., в т.ч. штрафна санкція 29,08 грн.; №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами на суму 845,78 грн., в т.ч. штрафна санкція 577,16 грн.

Оскільки ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області на підставі постанови КМУ "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" №892 від 04.12.15 реорганізовано та приєднано до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, яке є належним відповівдачем у даній справі.

Як вбачається із акту перевірки, заниження загального оподаткованого доходу за 2013 рік на суму 16875,51 грн, за 2014 рік на суму 118365,97 грн., за 2015 рік на суму 7753,82 грн. виникло за рахунок неврахування позивачем у сумі загального доходу суми коштів, які надходили на розрахунковий рахунок позивача з платіжних карток покупців з використанням банківського терміналу (банківська послуга еквайрингу).

З цього приводу позивач вказав, що у належному їй магазині здійснює торгівлю підакцизними товарами (алкогольні та тютюнові вироби), у звязку з чим перебуває на загальній системі оподаткування. Дочка позивачки ОСОБА_2 в тому самому магазині здійснює продаж інших товарів (не підакцизних) та знаходиться на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку. В липні 2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та її дочкою ОСОБА_2 була досягнута домовленість про те, що позивачка передає в безоплатне користування ОСОБА_2 наявний в неї термінал для розрахунків з покупцями, який був наданий позивачці КБ «Приватбанк». Згідно домовленості ОСОБА_2 приймала від покупців через термінал оплату за свої товари, а оскільки гроші фактично надходили на банківський рахунок позивачки, остання періодично (раз на тиждень) повертала ці суми дочці, про що було укладено договір безоплатного користування обладнанням, наданого банком, від 15 липня 2013 року.

В той же час предметом договору від 15 липня 2013 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 є лише передання останній у користування обладнання наданого банком. Правові питання надходження на рахунок позивачки торгівельної виручки іншої особи - ФОП ОСОБА_2, умови такого надходження, суттєві умови певної угоди у вказаному договорі не визначено. Як зазначає позивач, нею фактично переводились безготівкові кошти, які начебто надходили від клієнтів ОСОБА_3 у готівкові та видавались їх ОСОБА_2

Згідно з положеннями пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Отже гроші, які надійшли на банківський рахунок позивачки є її виручкою у грошовій формі та за відсутності доказів іншого повинні бути враховані до загального оподаткованого доходу.

Разом з цим, позивач скористалась правом на оскарження податкових повідомлень-рішень винесених 16.05.16 на підставі висновків, викладених у Акті перевірки від 25.04.16, звернувшись до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом про їх скасування.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.17 по справі №814/2518/16, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.17, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області від 16.05.2017 року № НОМЕР_2 в частині штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

При цьому, відмовляючи в в частині позовних вимог, суд вказав, що в даному випадку контролюючий орган правильно дав оцінку суті зазначених операцій, та правомірно збільшив оподаткований дохід позивачки на зазначені вище суми, та нарахував на цей дохід зобовязання з податку на доходи та військовий збір.

Також, щодо тверджень позивача, що перевіряючими не були враховані витрати позивача, зокрема, Договір між нею та ФОП ОСОБА_2, то вказана сума виручки була повністю зарахована у чистий оподаткований прибуток, бо такі твердження не знайшли підтвердження протягом судового розгляду справи. Отже гроші, які надійшли на банківський рахунок позивачки є її виручкою у грошовій формі та за відсутності доказів іншого повинні бути враховані до загального оподаткованого доходу.

Так, в акті перевірки проаналізована структура доходів позивача: 2013 рік дохід 274699,32 грн., витрати 258847,19 грн., чистий дохід 15852,13 грн.; 2014 рік дохід 270512,36 грн.; витрати 254454,99 грн., чистий дохід 16057,37 грн.; 2015 рік дохід 299745,01 грн., витрати 271265,02 грн., чистий дохід 28479,99 грн.

Сума загального оподаткованого доходу була збільшено по роках на суми, що надійшли на розрахунковий рахунок через термінал, відповідно за 2013р. 16875,51 грн.; 2014р. 118365,97 грн.; 2015р. 7753,82 грн. Оскільки сума витрат залишилась незмінною, то, відповідно чистий оподаткований дохід і збільшився на суму цих надходжень.

За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, оскільки судовим рішення по справі №814/2518/16 встановлено правомірність висновків контролюючого органу про порушення позивачем п. 177.2 ст. 177 ПК України, щодо віднесення суми 142995,30 грн. по еквайрингу до є загального оподаткованого доходу, оспорювана вимога від 25.04.2016 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 49619,37 грн., що винесена на підставі акту перевірки від 25.04.2016 року №279/14-05-13-01/НОМЕР_1 також є правомірною.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,Миколаїв,54051 НОМЕР_1) до Державної податкової інспекції у Інгульському районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Гмирьова, 1/1,Миколаїв,540) відмовити.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення складено 02.03.18