Справа № 815/6860/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6860/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко O.A., розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов уточнений адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС, в якому позивач просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/0000133/2 від 19.08.2017 р.;

- Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00856 від 19.08.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 липня 2017 р. між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» та фірмою FRUTOPOLIS S.A. (Греція) був укладений зовнішньо-економічний контракт №341/17, відповідно до умов якого фірма FRUTOPOLIS S.A. зобов'язалася поставляти, а ТОВ «Дунайська імпортна компанія» приймати та оплачувати товар, вказаний у специфікаціях. Відповідно до специфікації №49 від 17.08.2017 р. до контракту та інвойсу №106 від 17.08.2017 р., фірма FRUTOPOLIS S.A. на умовах поставки FСA-Скідра поставила ТОВ «Дунайська імпортна компанія» наступний товар: персики свіжі класу А у пластикових ящиках -1410 шт., на 17 деревяних піддонах, врожай 2017 р. Країна виробництва - Греція, виробник - FRUTOPOLIS S.A., вага «брутто» - 14239 кг., вага «нетто» - 13279 кг. на загальну суму: 4913,23 євро, де 0,37 євро за 1 кг. без транспортних витрат. На підставі договору про надання послуг між позивачем та ТОВ «Брокерська Експедиційна Компанія «Атаман-Груп» декларантом ОСОБА_1 з метою митного оформлення товару ТОВ «Дунайська імпортна компанія» для підтвердження його митної вартості до митного поста «Одеса-Порт» Одеської митниці ДФС була подана електронна митна декларація № UA500060/2017/014705, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньоекономічного контракту № 341/17 від 05.07.2017 р. Для підтвердження митної вартості товару декларант надав документи, які підтверджують митну вартість товару: зовнішньоекономічний контракт; специфікація до контракту про постачання товару; інвойс; прайс-листи виробника; пакувальний лист; сертифікат походження товару; митна декларація країни відправлення; документи, які підтверджують транспортні витрати (контракти з перевізниками, рахунок-фактура, автотранспортна накладна, договір-заявка, довідка про транспортні витрати, книжка МДП), тобто усі документи, обумовлені ч. 2 ст. 53 МК України, які підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять будь-яких розбіжностей. Незважаючи на відсутність розбіжностей в числових значеннях митної вартості товару, позивачем на вимогу митного органу були додатково надані пояснення щодо наданих документів та перелік документів, витребуваних додатково. Однак, 19.08.2017 р. митним органом було ухвалено рішення № UA500060/2017/0000133/2 про коригування митної вартості товарів, де вказано, що надані декларантом документи містять розбіжності, у зв'язку з чим митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом. Так, у рішенні відповідач зазначив наступні підстави для коригування митної вартості товару: у експортної декларації не визначено клас товару. Використовуючи базу даних ЄФІС, відповідач встановив, що рівень митної вартості товару: персики свіжи класу А, митне оформлення яких вже здійснено, є більшім - 0,55 дол.USD за кг. нетто, ніж заявлено декларантом. У зв'язку з коригуванням митної вартості товарів митний орган також видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00853 від 18.08.2017 р. ТОВ «Дунайська імпортна компанія» було вимушене сплатити митні платежі, встановлені митницею з наданням гарантій для випуску товару у вільний обіг. Після розмитнення товару з метою митного урегулювання ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надало до митниці наступні документі, засвідчені митницею Греції, що також підтверджує контрактну вартість товару, а саме: інвойс, декларацію країни відправлення, калькуляцію ціни. Але відповідач також не прийняв вищезазначені документи до уваги. TOB «Дунайська імпортна компанія» не погоджується з вищевказаними висновками митного органу та вважає рішення та картку відмови незаконними, прийнятими без достатніх правових підстав та такими, що підлягають скасуванню, оскільки у рішенні не обґрунтовано та не доведено правомірність застосування резервного методу при визначенні митної вартості, а зазначені у рішенні причини не є належним доказом неправильного визначення митної вартості декларантом. Усі вказані у рішенні порушення не впливають на ціноутворення та не спростовують реальну вартість товару, вказану у специфікації до контракту та інвойсі. Щодо відсутності у митній декларації країни відправлення класу товарів позивач зазначає, що експортна декларація ЕХ-1 - митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. Відповідно до умов Інкотермс 2010 експортну декларацію може оформляти продавець чи покупець продукції. Експортна декларація була оформлена постачальником товару компанією FRUTOPOLIS S.A., про що зазначено у розділі 1 декларації згідно з правилами оформлення такого документу в країні відправлення. Але факт того, що дана декларація стосується товару, який був поставлений саме за контрактом №341/17 свідчать інші дані, зазначені у декларації. А саме, у експортній декларації є посилання на інвойс, за яким був поставлений товар: у графі « 44» вказана цифра - 380/106 де « 380» - це назва документа - інвойс, а « 106» - номер інвойсу. В свою чергу у інвойсі №106 зазначені наступні данні: номер та дата контракту, за яким був поставлений товар, найменування постачальника та покупця товару, найменування товару, розділ товару по класам, вартість товару, вага товару, а також умови постачання товару згідно Інкотермс 2010 та географічний пункт переходу відповідальності за втрату товару та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця - FCA - Скідра. Крім того, у декларації країни відправлення крім інвойсу, зазначені інші данні, які підтверджують постачання товару - вага товару (брутто/нетто), загальна вартість товару. До митного оформлення крім контракту на постачання товару та інвойсу були надані наступні документи, які підтверджують контрактну вартість товарів, що постачаються, а саме: специфікація до контракту про постачання товару; прайс-листи виробника; пакувальний лист. В усіх вищезазначених документах товари розділені на класи. Відсутність розділення товарів по класам не є принциповим для підтвердження митної вартості товару у зв'язку з тим, що в Українському класифікаторі товарів ЗЕД (надалі - УКТ ЗЕД), яким користується митниця при розмитнені товарів, митний код будь якого товару як класу А так і класу В повністю співпадає та визначається тільки по найменуванню. Так, згідно з УКТЗЕД митний код товару «Персики» - НОМЕР_1 без виділення класів. Розділення на класи потрібно та зручно для визначення та пояснення при розмитнені товару різної ціни на один і той же вид товару. Крім того, у графі «46» експортної декларації зазначена вартість персиків, що поставлялися за цією партією товару, що повністю співпадає з вартістю, яка зазначена у інвойсі та специфікації до даної партії поставки товару. Все вищевказане свідчить про те, що у відповідача булі всі документи, які надавали йому можливість визначити митну вартість товару. Стосовно використання відповідачем бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України (надалі - ЄФІС) для визначення митної вартості товару позивач зазначає, що дані ЄФІС не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом та не можуть бути використана в якості належного доказу по справі. Враховуючи вищевикладене позивач вказує, що у відповідача не було підстав для витребування додаткових документів та розмитнення товару мало бути здійснено за першим методом - за ціною договору.

Зважаючи на вищевикладене, позивач у своєму адміністративному позові просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року даний позов залишено без руху та надано позивачу термін на усунення недоліків позовної заяви 5 днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвалою суду від 15 січня 2018 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ «Дунайська імпортна компанія» та відкрито провадження у даній справі, перше судове засідання призначено на 12 лютого 2018 року на 12:00 год. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

12 січня 2018 року за вх. №1499/18 на адресу Одеського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутністю представника позивача (а.с.107).

26 січня 2018 року за вх. №2263/18 через канцелярію суду від представника позивача надійшли уточнення до позовної заяви (а.с.108-113), у яких посилаючись на ті ж самі обставини, що і у позовній заяві просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000133/2 від 19.08.2017 р.;

- Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00856 від 19.08.2017 р.

31 січня 2018 року через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від відповідача за вх. №2787/18 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.115-128), у якому з посиланням на ст.ст. 52, 53, 54, 55, 57, 58, 60, 64 254, 337 Митного кодексу України, ст.344 Господарського кодексу України, ст.ст. 3,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 6 Указу Президента України від 25.08.94 N 475/94 «Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів», п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, Стандартні правила 6.3, 6.4 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (дата підписання: 18.05.1973, дата приєднання України: 15.02.2011, дата набрання чинності для України: 15.09.2011), розділ VII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2015 року №684 (Зареєстровано Міністерстві юстиції України 21.08.2015 року за № 1021/27466), п.п.1, 2.2, 2.5, 2.12 розділу 2, розділ 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, розділ V Додатку до рекомендації № 1 "Формуляр-зразок Організації Обєднаних Націй для зовнішньоторговельних документів, главу 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, постанови Верховного Суду України від 01.10.2013 року у справі № 21-354а13, № 21-270а13 та №21-342а13 зазначає наступне.

Для підтвердження митної вартості товару до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № UA500060/2017/014705 від 19.08.2017 року уповноваженою особою декларанта (ТОВ "Брокерсько-експедиційна компанія "Атаман-Груп") подані зовнішньоекономічний контракт від 05.07.2017 №341/17, інвойс від 17.08.2017 №106, копія митної декларації країни-відправлення № 17GREX54 від 17.08.2017 та інші документи. Під час митного контролю товарів за митною декларацією (МД) № UА500060/2017/014705 від 19.08.2017 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у звязку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості. Також під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UА500060/2017/014705 від 19.08.2017 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: для митного оформлення подана декларація № UА500060/2017/014705 від 19.08.2017 з товаром № 1 персики класу А. Однак в експортній митній декларації країни відправлення № 17GREX54 від 17.08.2017 клас товару не визначений, а зазначене не давало можливості перевірити числове значення вартості товару по експортній митній декларації країни відправлення №17GREX54 від 17.08.2017 року, оскільки в ній не була вказана вартість товару персиків класу А. Позивач вказує, що оскільки відомості, що містяться у копії митної декларації країни відправлення від є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей щодо митної вартості товарів, зазначених у митній декларації та доданих до неї документах, тому не визначення класу товару (А,В) у митній декларації країни відправлення виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статті 54 Митного кодексу України. оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № UА500060/2017/014705 від 19.08.2017 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларантом не було надано до митниці витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Відповідач вказує, що з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та Одеською митницею ДФС була проведені консультації, про що зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500060/2017/000133/2 від 19.08.2017 року. За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) встановлено, що рівень митної вартості товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість у застосуванні резервного методу), митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, а саме: рівень митної вартості товару №1 є більшим (митна декларація від 15.08.2017 року № UA102150/2017/203826), та становить 0.55 дол. США/кг. нетто, ніж заявлено декларантом - 0,539 дол. США/кг. нетто. У звязку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості №UA500060/2017/000133/2 від 19.08.2017 року. Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, ч. 1,2,3 статті 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ, Одеською митницею ДФС була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500060/2017/00856 від 19.08.2017 та розяснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надавало до Одеської митниці ДФС документи, які вже надавались митниці під час здійснення митного оформлення товарів за митною декларацією № UA500060/2017/014705 від 19.08.2017 року, тому вони не можуть розглядатися як додаткові документи у розумінні частини 8 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI. Отже, додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів ТОВ «Дунайська імпортна компанія» або його уповноваженими представниками до Одеської митниці ДФС надано не було.

Враховуючи вищевикладене просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС у повному обсязі.

07.02.2018 року у звязку із відсутністю клопотань жодної із сторін про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін суд ухвалив розглядати дану справу у письмовому провадженні.

Відповідно до положень ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито 09.01.2018 року та зважаючи на положення ч.1 ст.120 КАС України, дана справа розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у межах строку, визначеного ст.258 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 05.07.2017 року між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (Покупець) та компанією «FRUTOPOLIS S.A.» (Продавець) було укладено контракт на поставку № 341/17 (а.с. 20-28, 147-155).

За умовами контракту компанія «FRUTOPOLIS S.A.» поставила ТОВ «Дунайська імпортна компанія» партію товару.

З метою митного оформлення товару ТОВ «Дунайська імпортна компанія» для підтвердження його митної вартості до митного поста «Одеса-Порт» Одеської митниці ДФС була подана електронна митна декларація № UA500060/2017/014705 від 19.08.2017 року, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньоекономічного контракту № 341/17 від 05.07.2017 року (а.с. 40-45, 129-131).

Для підтвердження митної вартості товару декларант надав наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 341/17 від 05.07.2017 року; специфікацію № 49 від 17.08.2017 року (а.с.29); договір про надання послуг по декларуванню товарів №211/16 від 01.03.2016 року (а.с.37-39); контракт №343/17 від 11.08.2017 року (а.с.49-58), за умовами якого перевізник «IRLUX-TRANS» S.R.L. приймає на себе зобовязання здійснити перевезення товару, а ТОВ «Дунайська імпортна компанія» зобовязується оплатити вартість перевезення; договір №14/03/17-MD від 14.03.2017 року (а.с.59-62), укладений між «IRLUX-TRANS» S.R.L. (замовник) та S.R.L. «Tintoreto-Trans» (перевізник), предметом якого є організація перевізником міжнародних та внутрішніх автомобільних перевезень вантажів, здійснення їх транспортно-експедиційного обслуговування за дорученням замовника; договір-заявку №25-GR від 14.08.2017 року до контракту №343/17 від 11.08.2017 року (а.с.63, 156); інвойс № 106 від 17.08.2017 року (а.с.30-31, 140); прайс-лист від 13.08.2017 року (а.с.32); пакувальний лист №106 від 17.08.2017 року (а.с.33, 139); сертифікат походження товару форми EUR.1 № А771290 (а.с.34, 144); митну декларацію країни відправлення № 17GREX54 від 17.08.2017 року (а.с.35-36, 158-159); документи, які підтверджують транспорті витрати (контракти з перевізниками, рахунок-фактура, автотранспортна накладна, договір-заявка, довідка про транспорті витрати, книжка МДП).

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Судом встановлено, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією № UA500060/2017/014705 від 19.08.2017 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності.

На підставі ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 599, Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларанту, крім того, було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

Судом встановлено, що ТОВ «Дунайська імпортна компанія» зверталась до Одеської митниці ДФС з листом вих. №1908-2 від 19.08.2017 року (а.с.73, 157), у якому надані пояснення: щодо визначення класу товарів у експортній ВМД ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надано пакувальний лист №106 від 17.08.2017 року, де зазначено кожен клас товару.

19 серпня 2017 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 500060/2017/000133/2 (а.с.16-17, 132-133), у зв'язку з чим, митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом та складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500060/2017/00856 (а.с. 18-19, 134-135).

Так, у вказаному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що для митною оформлення подана декларація № 500060/2017/014705 з товаром 1) персики класу А. Однак ек мд 17GREX54 клас товару не визначений. Не можливо перевірити вартість товару по експортній мд, оскільки не вказана вартість за клас А. Декларанту було запропоновано, відповідно до п.3 ст.53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.19.08.2017 декларантом підприємства ТОВ «Брокерсько-Експедиційна Компанія «АТАМАН-ГРУП» ОСОБА_2, діючим на підставі договору про надання послуг з декларування товарів від 01.03.2016 №211/16, було надіслане повідомлення, де не надано вагомих розяснень стосовно усіх виявлених розбіжностей у поданих документах та додатково повідомив, що додаткові документи відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ надаватися не будуть. За результатом проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між органом доходів та зборів та декларантом, з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості по товару №1, було обрано другорядний метод визначення митної вартості резервний метод. Згідно з положеннями п.1 ст.55 органом доходів і зборів буде здійснено коригування митної вартості на товар. Оскільки відповідні до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. В органі доходів і зборів відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59,60 МК України неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МК України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в органі доходів і зборів відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МК України у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 МК України, митна вартість товару буде визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і с сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС, встановлено, що: - рівень митної вартості товару № 1 є більшим (МД від 15.08.2017 № UA102150/2017/203826), та становить 0.55 дол. США/кг.нетто, ніж заявлено декларантом - 0,539 дол. США/кг.нетто.

04.10.2017 року ТОВ «Дунайська імпортна компанія» подала скаргу до Одеської митниці ДФС та додаткові документи, які підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару, а саме: копію інвойсу № 106 від 17.08.2017 року, завірену печаткою митного органу Греції; копію експортної митної декларації, завірену печаткою митного органу Греції; копію довідки з ТПП Греції; калькуляцію вартості товарів зазначених в інвойсі № 106 від 17.08.2017 року; бухгалтерську довідку (а.с. 74-75).

Одеською митницею ДФС 09.10.2017 року було винесено рішення №3927/10/15-70-61 «Щодо надання інформації», в якому зазначено, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення (а.с.76-78).

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 500060/2017/000133/2 від 19.08.2017 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500060/2017/00856 від 30.06.2017 року, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев'ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 64 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Так, судом встановлено, що оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст.58-63 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та за результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано резервний метод визначення митної вартості.

Оцінивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару.

Експортна декларація ЕХ-1 - це митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. Відповідно до умов Інкотермс 2010 експортну декларацію може оформляти продавець чи покупець продукції.

Експортна декларація №17GREX54 була оформлена постачальником товару компанією FRUTOPOLIS S.A., про що зазначено у графі 1 декларації згідно з правилами оформлення такого документу в країні відправлення. У графі 31 експортної декларації вказано товар без уточнення його класу.

Однак, у графі 44 декларації міститься посилання на інвойс 380/106, де « 380» - це назва документа (код) - інвойс, а « 106» - номер інвойсу.

В свою чергу в інвойсі № 106 зазначені наступні данні: номер та дата контракту, за яким був поставлений товар (№341/17 від 05.07.2017 року), найменування постачальника та покупця товару (FRUTOPOLIS S.A. та ТОВ «Дунайська імпортна компанія»), найменування товару (персики), розділ товару по класам (клас А), код товару (НОМЕР_1), тощо.

Крім того, до митного оформлення був наданий пакувальний лист від 17.08.2017 року, де також зазначені товари, розділенні по класам.

Вищевказане свідчить про те, що у відповідача були документи, які надавали йому можливість визначити митну вартість товару, що не було прийнято митницею до уваги.

Суд зазначає, що тлумачення поняття «Розбіжність» законодавцем не наведено. Однак, згідно тлумачного словника розбіжність - це відсутність схожості, неоднаковість у чомусь.

Відсутність у експортній декларації №17GREX54 класифікації товару (А,В) та наявність такої у митній декларації, №UA500060/2017/014705 не може бути підставою для винесення рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки не є розбіжністю у вказаних документах.

Окрім цього суд зазначає, що в Україні діє спеціальний класифікатор продукції та послуг, затверджений наказом Держспоживстандарту України 11.10.2010 року № 457 «Про затвердження та скасування національних класифікаторів».

Державний класифікатор продукції та послуг (далі - ДКПП) - систематизоване зведення назв угруповань продукції та послуг, кодування яких побудовано на ієрархічній системі класифікації.

ДКПП згармонізовано зі Statistical classification of Products by Activity (CPA) (Статистичною класифікацією продукції та послуг за видами діяльності) редакції 2008 року до рівня підкатегорій, а також з PRODucts of the European COMmunity (PRODCOM) (Переліком промислової продукції Європейського Союзу) редакції 2008 року на рівні позицій; узгоджено з ДК 009:2010 «Класифікація видів економічної діяльності» (далі - КВЕД). У ДКПП продукція/послуга - це результат окремого виду економічної діяльності відповідно до КВЕД, тобто кожному угрупованню видів економічної діяльності за КВЕД на ієрархічних рівнях «секція клас» відповідає угруповання (одне чи кілька) продукції, яка є результатом його виконання; пов'язано з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), що відображено через посилання на відповідні коди УКТЗЕД.

Суд зазначає, що у ДКПП відсутнє розподілення товару який ввозив позивач (персики) по класам. Персикам визначений єдиний код «0809 30 90 00» та одна позиція у класифікаторі.

З урахуванням наведеного, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення, прийняте Одеською митницею ДФС, є необґрунтованим.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» судового збору у розмірі 3524,00 грн., сплаченого згідно платіжних доручень №815 та №816 від 11 грудня 2017 року, №981 та №982 від 21 грудня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, адреса: Болградське шосе, 31/1, м.Ізмаїл, Ізмаїльський район, Одеська область, 68600) до Одеської митниці ДФС (, адреса: вул.Гайдара, 21-а, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/0000133/2 від 19.08.2017 року.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00856 від 19.08.2017 року.

Стягнути з Одеської митниці ДФС (, адреса: вул.Гайдара, 21-а, м.Одеса, 65078) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, адреса: Болградське шосе, 31/1, м.Ізмаїл, Ізмаїльський район, Одеська область, 68600) судовий збір у розмірі 3524,00 грн., сплачений згідно платіжних доручень №815 та №816 від 11 грудня 2017 року, №981 та №982 від 21 грудня 2017 року.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вовченко O.A.

.