Справа № 812/156/18
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2018-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/156/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо припинення виплати пенсії;

- зобовязати відповідача поновити виплату пенсії за віком з липня 2016 року та сплатити виниклу заборгованість з вказаного часу на рахунок №4422, відкритий у філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк»;

- стягнути з відповідача компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати з 01.07.2016 по день стягнення компенсації (зворотній бік а.с.5).

В обґрунтування позову зазначила, що здобула право на отримання пенсії за віком, та з 2014 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області. До червня 2016 року включно отримувала пенсію, однак з липня 2016 року відповідач перестав виплачувати належну їй пенсію без повідомлення причин. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу пенсії протиправною та такою, що порушує її конституційні права.

Відповідач позов не визнав, до відділу діловодства та обліку звернення громадян за вхідним реєстраційним номером 26.02.2018 4768/2018 надав відзив на позовну заяву від 22.02.2018 №1926/08-08 (а.с.70-71), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що позивач з серпня 2014 року прийнята на облік в управлінні Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі, яке відповідно до постанови КМУ від 21.12.2016 №988 реорганізовано в Старобільське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області. У звязку з відсутністю оригіналу паперової пенсійної справи було сформовано її макет.

За особистою заявою позивача від 14.01.2015 виплата пенсії здійснювалась на поточний рахунок останнього, відкритий у Луганській філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». На підставі постанови КМУ №637 від 05.011.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» Державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр міністерства соціальної політики України» оновлено програмне забезпечення АСОПД/КОМТЕХ-W та в автоматичному режимі була припинена виплата пенсій внутрішньо переміщеним особам, які отримували пенсійні виплати через установи Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».

В макетній пенсійній справі позивача відсутні документи, які підтверджують відкриття рахунку в публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». Таким чином, як зазначає відповідач, пенсіонер ОСОБА_1 не зверталась ні до управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі, ні до його правонаступника Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з заявою про відкриття рахунку в публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». Особисто позивачем не надано доказів, які б підтвердили факт звернення з зазначеною заявою.

Відповідач зазначив, що не має законних підстав для поновлення виплати пенсії позивачу без надання ним заяви про відкриття рахунку в публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Щодо стягнення з відповідача компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати з 01.07.2016 по день стягнення компенсації, відповідач зазначив, що компенсації підлягають нараховані та своєчасно не виплачені доходи. Проте за вказаних період (з липня 2016 року) нарахування пенсії не відбувається у звязку з порушенням саме позивачем порядку отримання пенсійних виплат та не надання нею заяви про виплату пенсії на рахунок відкритий в публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.02.2018 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 27.02.2018 зобовязано Харківське обласне управління АТ Ощадбанк у строк до 01 березня 2018 року надати суду докази щодо відкриття рахунку №4422 на імя ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ік:НОМЕР_1) в філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк (а.с.86).

Однак, вказана ухвала суду Харківським обласним управлінням АТ Ощадбанк станом на дату розгляду справи по суті не виконана.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: є Луганська обл., Лутугинський р-н, с. Фабричне, вул.Новостройна, буд.8 (а.с.7-9,10).

Відповідно до інформації зазначеної у довідці від 22.09.2011 №2402/02-21 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Лутугинському районі Луганської області та отримує пенсію за віком з 01.05.2010 довічно (а.с.11).

27.10.2014 позивач подала до Управління Пенсійного фонду в Новоайдарському районі Луганської області заяву, в якій просила запросити пенсійну справу з Управління Пенсійного фонду України в Лутугинському районі Луганської області та прийняти її на облік, оскільки мешкає за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с.Алексіївка, вул.Советська, буд.30а (а.с.55).

З інформації зазначеної у довідці від 14.10.2014 №413 виданої Виконавчим комітетом Олексіївської сільськогосподарської ради Новоайдарського району Луганської області вбачається, що ОСОБА_2 дійсно мешкає без реєстрації за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с.Олексіївка, вул.Радянська, буд.30а (а.с.56).

Згідно з копією довідки від 24.11.2014 № 927001246 позивач взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області. Тимчасова адреса місця проживання позивача: Луганська область, м.Старобільськ, пл.Гоголя,5. Ця довідка була видана позивачу 24 листопада 2014 року (а.с.12).

Рішення щодо скасування вказаної довідки Управлінням соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області не приймалось (а.с.85,90).

14.01.2015 позивачем до Управління Пенсійного фонду в Новоайдарському районі Луганської області подано заяву про перерахування належної суми пенсії на поточний рахунок № установи в ПАТ «ПриватБанк» та уповноваженим працівником ПАТ «ПриватБанк» підтверджено ідентифікацію клієнта (а.с.66).

В подальшому виплати пенсії здійснювались включно до червня 2016.

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, виплату призупинено автоматично на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України №637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», у звязку з відсутністю у позивача відкритого рахунку в публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

При цьому відповідного розпорядження (рішення) про припинення виплат пенсії позивачу відповідач суду не надав.

Між тим, суд не може погодитись з висновками відповідача, щодо підстав припинення виплати пенсії позивачу, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. ОСОБА_3 право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом, що регулює відносини щодо призначення пенсій в Україні, є ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі ОСОБА_3 № 1058-IV) з відповідними змінами, що є чинними на час виникнених між сторонами спірних правовідносин.

ОСОБА_3 регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону № 1058-IV зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, статтею 49 Закону № 1058-IV чітко встановлено, що виплата пенсії припиняється тільки за рішеннями двох суб'єктів: територіального органу ПФУ або суду, - та лише з підстав, визначених у цій статті.

Тобто вказана норма окрім виключних підстав передбачає ще й наявність рішення. Однак, як встановлено судом з наданих сторонами доказів, відповідачем не приймалось будь-якого рішення про припинення виплати пенсії позивачу.

Посилання відповідача на постанову КМУ №637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суд вважає незмістовним з огляду на наступне.

Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» не є законом, а тому цей підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи те, що позивач є громадянином України, а держава гарантує своїм громадянам право на одержання пенсії у старості; єдиним законом, який регулює відносини щодо призначення пенсій в Україні, як вже зазначалось раніше є ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в який не вносились жодні зміни щодо особливості виплати пенсії особам, що перемістились з непідконтрольної Україні території, у звязку з цим суд при вирішенні справи по суті керується саме нормами вказаному Закону № 1058-IV.

Право на обмеження конституційних прав громадян, вказаним Законом Кабінету Міністрів Верховною Радою України не надано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено вимоги ч.1 ст.49 Закону №1058-ІV, оскільки з 01 липня 2016 року позивачу припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав, а автоматичне припинення виплати пенсії на підставі відсутності відкритого рахунку в АТ «Ощадбанк», не є таким рішенням у розумінні ч.1 ст.49 Закону № 1058-IV.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначила про відкритий нею в філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» рахунку.

Оскільки судом встановлено, що невиплата пенсії відповідачем позивачу з 01.07.2016 є протиправною, тому слід задовольнити вимоги позивача про зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.07.2016.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, в той час як відповідач не довів правомірності своїх дій. За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати з 01.07.2016 по день стягнення компенсації, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Тобто право на компенсацію позивач набуває з моменту отримання доходу.

Як вбачається з позовної заяви, звертаючись до суду, позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми доходу, що не відповідає вимогам закону. Фактично вимоги позивача з цього приводу заявлені передчасно на майбутнє, а тому задоволенню не підлягають.

При відкритті провадження по справі суд залишив відкритими питання щодо строку звернення позивача до суду.

Отримавши від відповідача пенсійну справу позивача, суд приходить до наступного.

Письмового рішення про припинення виплати пенсії позивачу відповідач не приймав, жодних офіційних повідомлень у 2016 році з цього приводу на адресу позивача не надсилав (а.с.53-69).

Оскільки предметом позову є бездіяльність відповідача, яка є триваючою у часі подією, на предмет визначення її відповідності нормам законодавства, то в даному випадку позивач має право на звернення до суду протягом всього часу, протягом якого тривала бездіяльність з боку відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що строк звернення до суду не пропущений, а тому поновленню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 06.02.2018 №0.0.956839096.1 позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с.45).

Зважаючи на те, що позовні вимоги мають немайновий характер, які повязані між собою, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн., оскільки часткове задоволення позовних вимог не впливає на розмір їх відшкодування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету, суд вважає необхідним допустити цю постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 1288,45 грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що здійснити виплату пенсії відповідач зможе лише при наявності у нього інформації про відкритий на імя ОСОБА_1 рахунок в АТ «Ощадбанк».

Оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відкриття ним рахунку в АТ "Ощадбанк", суд позбавлений можливості зобов'язувати відповідача перераховувати пенсію на зазначений в позовній заяві рахунок.

У зв'язку з цим ОСОБА_1 повинна надати Старобільському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Луганської області інформацію про відкритий нею рахунок в АТ "Ощадбанк".

Керуючись статтями 2, 7-9, 19, 20, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 295, пунктом 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Старобільське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (92703, Луганська область, м. Старобільськ, площа Гоголя, буд.5, ) з 01 липня 2016 року поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: 92025, Луганська обл., Лутугинський р-н, с. Фабричне, вул.Новостройна, буд.8; місце проживання: 93522, Луганська область, Новоайдарський район, с.Алексіївка, вул.Советська, буд.30а).

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92703, Луганська область, м. Старобільськ, площа Гоголя, буд.5, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: 92025, Луганська обл., Лутугинський р-н, с. Фабричне, вул.Новостройна, буд.8; місце проживання: 93522, Луганська область, Новоайдарський район, с.Алексіївка, вул.Советська, буд.30а) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 45 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_4