Справа № 295/13690/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"01" березня 2018 р. Справа № 295/13690/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Моніча Б.С.
Охрімчук І.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "07" грудня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому зобовязати відповідача провести нарахування призначеної пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого документа - довідки командира військової частини НОМЕР_1 за № 572 від 11 жовтня 2017 року, з урахуванням виплачених за період з липня 2015 року по червень 2017 року суми щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за тривалість військової служби, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплачувати призначену пенсію з 01 липня 2017 року в повному розміри без обмежень кінцевої дати виплат.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2017 року позов задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 01.11.2017 року, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу була нарахована пенсія, виплачені суми отриманих ним додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та винагороди за тривалість військової служби, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 за № 572 від 11 жовтня 2017 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з постановою Головне управління Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, що позивач з 01.07.2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
20.10.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив останнього здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії, з урахуванням довідки командира військової частини НОМЕР_1 за №572 від 11.10.2017 року, з урахуванням виплачених за виплачених за період з липня 2015 року по червень 2017 року сум отриманих ним додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та винагороди за тривалість військової служби, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в зв`язку з тим, що при призначенні пенсії безпідставно не були враховані вищевказані виплати, що мали бути враховані згідно ст.43 вищевказаного Закону.
Листом від 17.11.2017 року №2038/Б-11 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу повідомлено, що включення в додаткові види грошового забезпечення, які враховуються для призначення пенсії, сум отриманих ним додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та винагороди за тривалість військової служби не передбачено законодавством. Пенсія призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено частково, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова №393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII, до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою №1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та повинні були враховані при визначенні розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу, за умови сплати з них страхових внесків.
Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15.
Згідно довідки від 11.10.2017 року №572 вбачається, що за період з 01.07.2015р. по 30.06.2017р. позивачу було виплачено додаткову грошову винагороду, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та винагороди за тривалість військової служби. В довідці також зазначено, що із зазначених сум сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відтак, дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та винагороди за тривалість військової служби, є неправомірними, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення (аналогічного висновку дійшов і суд першої інстанції).
Отже, оскаржена постанова законна і обґрунтована, відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Підстави для скасування постанови відсутні, а тому апеляційний суд залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "07" грудня 2017 р. без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "01" березня 2018 р.