Справа № 826/6195/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2018 року № 826/6195/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Арт» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-Арт» (далі – позивач, ТОВ «Олімп-Арт») з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі – відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.12.2016 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, яке, на його думку прийняте з порушенням норм податкового законодавства, безпідставно, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, письмових пояснень чи заперечень з приводу заявлених позовних вимог не подав.

З урахуванням вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 13.07.2017), за згодою сторін суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги пункту 10 частини 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Олімп-Арт» взяте на податковий облік у ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві 09.10.2012 та з 01.01.2013 є платником єдиного податку з юридичних осіб третьої групи за ставкою 5% відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії А №359809.

ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку ТОВ «Олімп-Арт» за 2013 рік, за результатами якої складено акт від 08.12.2016 №414/1204.

Перевіркою встановлено порушення вимог підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України – неподання позивачем податкової звітності з єдиного податку з юридичних осіб за 2013 рік

На підставі висновків акту від 08.12.2016 №414/1204 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.12.2016 №, яким відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170 грн. за платежем: єдиний податок з юридичних осіб.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 28.02.2017 №4333/10/26-15-10-03-35 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 21.12.2016 №, а скаргу позивача – без задоволення.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 27.04.2017 №9099/6/99-99-11-03-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 21.12.2016 № та рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 28.02.2017 №4333/10/26-15-10-03-35 про розгляд первинної скарги, а скаргу позивача – без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Згідно зі статтею 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пунктів 49.1, 49.2 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Олімп-Арт» є платником єдиного податку з юридичних осіб третьої групи за ставкою 5% відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії А №359809, виданого ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві 01.01.2013.

Статтею 295 Податкового кодексу України передбачено порядок нарахування та строки сплати єдиного податку.

Зокрема, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

При цьому, згідно пунктів 294.1, 294.4 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Для зареєстрованих в установленому законом порядку суб'єктів господарювання (новостворених), які протягом 10 календарних днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, в якому відбулася державна реєстрація.

Пунктом 296.3 статті 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Між тим, згідно підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Як передбачено пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 Податкового кодексу України податок, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Як вбачається з матеріалів справи, що не спростовується жодними доказами позивачем, перевіркою встановлено, що ТОВ «Олімп-Арт» не подавались податкові декларації з єдиного податку з юридичних осіб за 2013 рік.

Більше того, у позовній заяві представник позивача зазначає, що на час проведення перевірки підприємством не було своєчасно подано дванадцять податкових декларацій з єдиного податку, у зв’язку з чим, на його думку, штраф у розмірі 170,00 грн. необхідно застосувати за кожне неподання/несвоєчасне подання звіту (170 грн. * 12 міс. = 2040 грн.).

Тобто, позивачем визнано порушення ним положень підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що вважає оскаржуване податкове повідомленні-рішення незаконним, у зв’язку з тим, що у відповідності до складеного до нього розрахунку зазначено про неподання ТОВ «Олімп-Арт» «звітності з податку на додану вартість за період листопад 2014 р.», в той час як товариство є платником єдиного податку третьої групи.

Як визначено у статті 58 Податкового кодексу України до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно з пунктом 9 Розділу ІІ наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов’язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від’ємного значення об’єкта оподаткування податком на прибуток або від’ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги вказані твердження представника позивача, оскільки податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції, з його тексту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, необхідність сплати штрафних (фінансових) санкцій з єдиного податку з юридичних осіб, код платежу 18050300 в сумі 170 грн.) та правові підстави для нарахування таких податкових зобов’язань.

Крім того, обов'язок сплати таких зобов’язань не заперечується позивачем у позовній заяві, підстави виникнення цього обов'язку позивачу також відомі і не заперечуються в межах справи, що розглядається.

До того ж, в таблиці вказаній у розрахунку вірно зазначено звітний період та необхідний термін подання звітності.

Отже, окремі дефекти у розрахунку не є підставою для висновку про нікчемність чи незаконність податкового повідомлення-рішення.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням положень пункту 296.3 статті 296, а також підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, ТОВ «Олімп-Арт» зобов'язано було подавати до контролюючого органу податкову звітність з єдиного податку за період, який був предметом камеральної перевірки, , чого позивачем зроблено не було.

При цьому відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Зважаючи на те, що проведеною перевіркою податкової звітності позивача було встановлено неподання останнім податкової звітності з єдиного податку з юридичних осіб за 2013 рік, відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафну санкцію на підставі пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України у розмірі 170,00 грн.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.12.2016 № є правомірним та скасуванню не підлягає, отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наявні у справі докази свідчать про правомірність прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.

Водночас позивач, всупереч наведеним вимогам, не надав суду належних доказів на підтвердження неправомірності рішення відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Арт» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур