Справа № 815/4953/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/4953/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16.08.2016р. по 31.08.2017р. у розмірі 62 960, 25 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2017р. по справі №815/4475/16 визнано протиправними та скасовано накази №1740 від 21.07.2016р., №809 о/с від 15.08.2016р., поновлено позивача на посаді. 01.09.2017р. наказом №1401 о/с відповідачем скасовано наказ №809 о/с від 15.08.2016р. в частині звільнення зі служби в поліції та поновлено на посаді. У звязку з чим, позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.08.2016р. по 31.08.2017р. у розмірі 62 960, 25 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області середній заробіток ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, адреса 65096, м. Одеса, вул. 8-го березня, 29-а) до Головного управління Національної поліції в Одеській області за час вимушеного прогулу за період з 16.08.2016р. по 31.08.2017р. у розмірі 62 960, 25 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, адреса 65096, м. Одеса, вул. 8-го березня, 29-а) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4 964,40 грн.

Не погоджуючись з даною постановою суду Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2017р. по справі №815/4475/16 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національно поліції в Одеські області №1740 від 21.07.2016р. в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національно поліції в Одеські області №809 о/с від 15.08.2016р. в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3. Поновлено ОСОБА_3 на посаді інспектора-чергового Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національно поліції в Одеські області з 16 серпня 2016 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2017р. апеляційну скаргу ГУНП в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2017р. повернуто апелянтові.

Наказом начальника ГУНП в Одеській області №1401 о/с від 01.09.2017р. на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2017р. по справі №815/4475/16 скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №809 о/с від 15.08.2016р. в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_3, старшого інспектора-чергового Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національно поліції в Одеські області.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16.08.2016р. по 31.08.2017р. у розмірі 62 960, 25 грн.

Однак колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

За змістом частини 2 статті 14 КАС України (в редакції чинній на час ухвалення рішення) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

На підставі частини 1 статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За правилами пункту 3 частини 1 статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до частини 2 статті 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи те, що у зв'язку із незаконним звільненням позивача, останньому не було нараховано середньомісячну заробітну плату, відповідач при поновленні позивача на раніше займаній посаді зобов'язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На підставі статті 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена стаття Кодексу законів про працю України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку - пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Такий спосіб захисту як стягнення коштів із відповідача відповідає пункту 4 частини 2 статті 162 КАС України та може бути застосований у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 162 КАС України суд може прийняти рішення про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, вказавши при цьому норми закону, які відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії.

Відповідно до пункту 3.5.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499, особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 р. № 499 визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

На підставі пункту 1.7 Інструкції № 499 при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Отже у випадках стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу судом має бути визначений період вимушеного прогулу, останнім днем якого завжди є день ухвалення постанови суду як акту правосуддя, з яким відбулося врегулювання публічно-правового спору, про який зазначено в адміністративному позові, і вирішено завдання адміністративного судочинства, або день поновлення позивача на роботі, та середньоденний заробіток позивача. Таким чином, суд визначає конкретну суму коштів, яка стягується з відповідача.

Відповідно до пункту 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 Про практику розгляду судами трудових спорів, при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав у цей час.

Згідно частини 3 пункту 32 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому, враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

На підставі пункту 2 Порядку, у разі визнання середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 розділу 4 вказаного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 Про практику розгляду судами трудових спорів зазначено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Однак постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, адреса 65096, м. Одеса, вул. 8-го березня, 29-а) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4 964,40 грн.

Відтак, із визначеної судом суми 62 960,25 грн. необхідно відмінусувати виплачену ОСОБА_3 суму за один місяць у розмірі 4964 грн. 40 коп.

Таким чином 62 960 грн. 25 коп. - 4 964грн. 40 коп. = 57 995 грн. 85 коп.

До того ж за період з 16 серпня 2016 року до 31 серпня 2017 року суд першої інстанції брав для розрахунку календарні дні, в той час коли має бути відраховано вихідні та світкові дні, що в свою чергу призвело до помилкового розрахунку.

Середньоденне грошове забезпечення позивача складає 165, 25 коп. довідка ОСОБА_4 від 17.10.2017 року № 1390 (а.с. 37).

Згідно листа Міністерства соціальної політики України № 10846/0/14-15/13 від 20.07.2015 р. «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік, робочі дні з 16.08.2016 року по 31.12.2016 року становить 98 днів.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України № 11535/0/14-16/13 від 05.08.2016 р. «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік, робочі дні в період з 01.01.2017 по 31.08.2017 рік становить 164 дня.

Таким чином 98 днів +164 дня = 262 днів * на 165 грн. 25 коп. = 43 295 грн. 50 коп.

Отже, суму яку необхідно сплатити становить 43 295 грн. 50 коп. - 4 964 грн. 40 коп.= 38 331 грн. 10 коп.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року у справі № 815/4953/17 скасувати, ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області середній заробіток ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, адреса 65096, м. Одеса, вул. 8-го березня, 29-а) до Головного управління Національної поліції в Одеській області за час вимушеного прогулу за період з 16.08.2016р. по 31.08.2017р. у розмірі 38 331 грн. 10 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, адреса 65096, м. Одеса, вул. 8-го березня, 29-а) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4 964,40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного судового рішення 03 березня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6