Справа № 804/5967/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 лютого 2018 року

Київ

справа №804/5967/17

касаційне провадження №К/9901/7198/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 у справі №804/5967/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу від 13.09.2017 №1988,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» у вересні 2017 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу від 13.09.2017 №1988.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 18.10.2017 позовні вимоги задовольнив частково.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 20.12.2017 залишив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 без змін.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся у січні 2018 року до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017.

Верховний Суд ухвалою від 01.02.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 01.02.2018 була отримана відповідачем 07.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №542.

На виконання вимог ухвали від 01.02.2018 скаржником на адресу суду касаційної інстанції надіслано клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, в обґрунтування якого податковий орган посилається на обмежене фінансування з державного бюджету для сплати судового збору.

У підтвердження обставин щодо відсутності фінансової можливості здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги скаржником надано копії листів Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі від 12.01.2018 та від 06.02.2018 про безспірне списання коштів та зупинення видатків за всіма кодами класифікації, крім захищених.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Податковим органом не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України безпосередньо у справі №804/5967/17.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 01.02.2018 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 у справі №804/5967/17.

2. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 у справі №804/5967/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу від 13.09.2017 №1988 - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна