Справа № 810/2305/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2305/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Файдюка В.В.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київської окружного адміністративного суду від 26.09.2017 у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Торговий дім» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ПП «Торговий дім» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 02.03.2017 № , № .

Постановою Київської окружного адміністративного суду від 26.09.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 26.09.2016 у кримінальній справі 756/11659/16-к задоволено клопотання старшого слідчого СВ ФР ДПІ в Оболонському районі м.Києва Сауляк Л.В., погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 Батрином Ю.М., та надано старшому слідчому СВ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві Сауляк Л.В. дозвіл, зокрема, на призначення документальної позапланової перевірки ПП «Торговий Дім» () з питань дотримання вимог податкового з та іншого законодавства, повноти нарахування та своєчасності сплати податків при взаємовідносинах з ТОВ «Еталон Трейд Груп» (), ТОВ «Мілано-2000» (), ТОВ «Буд-Сервіс Груп» (), ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» () за період з 01.01.2015 по 31.07.2016, проведення якої було доручено ГУ ДФС у Київській області. Визначено строки проведення перевірок терміном 15 (п'ятнадцять) днів, які обраховуються з моменту початку проведення перевірки (прийняття рішення податковим органом про початок проведення перевірки).

Заступник начальника ГУ ДФС у Київській області Гришко Р.Ю. звернувся до в.о. начальника ГУ ДФС у Київській області Кавиліна О.А. з доповідною запискою від 30.01.2017 №149/10-36-14-05-11, у якій повідомив про надходження на адресу ГУ ДФС у Київській області ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва Девятка В.В. у кримінальній справі №756/116 59/16-к від 26.09.2016 та просив дозволу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Торговий Дім» (), тривалістю 5 робочих днів з 02.02.2017 з питань взаємовідносин з ТОВ «Еталон Трейд Груп» (), ТОВ «Мілано-2000» (код ЄДРОПУ 39853693), ТОВ «Буд-Серві Груп» (), ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» () за період з 01.01.2015 по 31.07.2016.

01.02.2017 на підставі зазначеної доповідної записки Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято наказ № 131 «Про проведення документальної позапланової перевірки приватного підприємства «Торговий Дім» ()».

Згідно з п.1 вказаного наказу вирішено провести з 02.02.2017, тривалістю 5 робочих днів, документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «Торговий Дім» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, повноти нарахування та своєчасності сплати податків при взаємовідносинах з ТОВ «Еталон Трейд Груп», ТОВ «Мілано-2000», ТОВ «Буд-Сервіс Груп», ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» за період з 01.01.2015 по 31.07.2016.

З вказаного наказу вбачається, що підставою перевірки є: доповідна записка управління аудиту від 30.01.2017 №149/10-36-14-05-11.

На підставі вказаного наказу Головним управлінням ДФС у Київській області було виписано направлення на перевірку від 02.02.2017 №189 на ім'я головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області Чижевської Алли Миколаївни.

Вказаною посадовою особою Білоцерківської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області було здійснено вихід за податковою адресою ПП «Торговий Дім», а саме: АДРЕСА_1, за результатами якого встановлено відсутність позивача за місцезнаходженням, про що було складено акт «Про відсутність ПП «Торговий Дім», , за місцезнаходженням» від 02.02.2017 №29/10-36-14-05/34374712.

Як вбачається з матеріалів справи, копія наказу від 01.02.2017 №131 разом із запитом від 06.02.2017 про надання документів була отримана позивачем у приміщенні Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області 06.02.2017, що підтверджується підписом директора ПП «Торговий Дім» ОСОБА_8 на зворотному боці вказаного наказу.

Судом першої інстанції встановлено, що директором ПП «Торговий Дім» ОСОБА_8 та бухгалтером ПП «Торговий Дім» ОСОБА_9 було складено акт про недопуск № 1 від 07.02.2017 працівників контролюючого органу до проведення перевірки, примірник якого був надісланий на адресу Головного управління ДФС у Київській області для підписання.

На підставі вказаного наказу, посилаючись на відсутність можливості проведення перевірки за податковою адресою ПП «Торговий дім», на підставі даних, відображених в базах Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській у період з 06.02.2017 по 08.02.2017 Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Торговий Дім» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, повноти нарахування та своєчасності сплати податків при взаємовідносинах з ТОВ «Еталон Трейд Груп», ТОВ «Мілано-2000», ТОВ «Буд-Сервіс Груп», ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» за період з 01.01.2015 по 31.07.2016, за результатами якої було складено акт від 15.02.2017 № 46/10-36-14-05/34374712.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем 02.03.2017 були прийняті податкові повідомлення - рішення:

- № форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем на додану вартість на суму 156 290 грн.

- № форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств (11021000) на суму 160 129 грн.

Позивач, вважаючи, що вказані рішення прийняті з порушенням норм податкового законодавства, що призводить до порушення його прав та інтересів, звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки контролюючим органом порушено процедуру проведення документальної позапланової виїзної перевірки та оскільки наказ від 01.02.2017 № 131 був прийнятий на виконання ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2016 після спливу строку дії такої ухвали, що підтверджується постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 у справі 810/615/17, якою визнано протиправним та скасовано наказ від 01.02.2017 № 131 то спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими, оскільки у ході перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства, що свідчить про заниження позивачем податкових зобов'язань.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що за період з 01.01.2015 по 31.07.2016 ПП «Торговий дім» здійснювало господарські операції з ТОВ «Еталон Трейд Груп», ТОВ «Мілано-2000», ТОВ «Буд-Сервіс Груп», ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» щодо придбання/отримання товарів та послуг, за які контрагентами позивачу були виписані відповідні податкові накладні.

Підпунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, зокрема, на підставі первинних документів.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За вимогами частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону № 996-XIV).

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, пункт 198.3 статті 198 ПК встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК).

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору статтею 70 КАС України, частиною четвертою якої передбачалось, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Аналогічна норма закріплена частиною другою статті 74 КАС України (в редакції Закону від 03.10.2017).

У даній справі в основу складу податкових правопорушень покладені взаємовідносини позивача з його контрагентами.

Враховуючи положення Закону № 996-XIV, а також приведені норми податкового законодавства, колегія суддів зазначає, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для визначення об'єкту оподаткування з податку на прибуток мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Оцінюючі долучені до матеріалів справи документи судом першої інстанції порушено процесуальні принципи допустимості та належності доказів в розумінні частини другої статті 74 КАС України, що доводить порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело до ухвалення незаконного рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 у справі 810/615/17, визнано протиправним та скасовано наказ від 01.02.2017 № 131 «Про проведення документальної позапланової перевірки Приватного підприємства «Торговий Дім», то спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на те, що з матеріалів справи вбачається відсутність реального здійснення операцій між позивачем та його контрагентами за спірний період.

Так, згідно з поданим ТОВ «Еталон Трейд Груп» до ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Ф №1ДФ) за 4 квартал 2015 року (вх. від 19.01.2016 № НОМЕР_3) кількість працюючих - 1 особа.

У відповідності до протоколу допиту свідка ОСОБА_10 та вироку Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/1047/16-к (провадження №1-КП/758/314/16) від 29.06.2016 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 по обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч. 5, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України ОСОБА_10 (засновник та директор ТОВ «Еталон Трейд Груп», код за ) зустрілася з невстановленою слідством особою з приводу посібництва у придбанні за грошову винагороду СПД - ТОВ «Еталон Трейд Груп», з метою прикриття незаконної діяльності. Усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих їй невстановленою слідством особою, як майбутнього учасника та власника підприємства ТОВ «Еталон Трейд Груп», та те, що придбання підприємства на її ім'я здійснюється з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, ОСОБА_10 з корисливих спонукань погодилася на таку пропозицію. ОСОБА_10 надала невстановленій досудовим розслідуванням особі копії свого паспорта громадянина України та реєстраційний номер облікової картки платника податків. На підставі цих документів невстановлена слідством особа виготовила протокол № 2 Загальних Зборів Учасників ТОВ «Еталон Трейд Груп» від 22.10.2015 та договір купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Еталон Трейд Груп» від 22.10.2015, в яких ОСОБА_10 зазначена як одноосібний учасник товариства. В подальшому ОСОБА_10 зустрілася з невстановленою особою та підписала протокол №2 Загальних Зборів учасників ТОВ «Еталон Трейд Груп» від 22.10.2015 та договір купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Еталон Трейд Груп» від 22.10.2015, чим засвідчила факт придбання даного товариства. Крім того, протоколом №2 Загальних Зборів учасників ТОВ «Еталон Трейд Груп» від 22.10.2015, який підписала ОСОБА_10, продовжено діяльність ТОВ «Еталон Трейд Груп» на підставі модельного статуту. Того ж дня, після підписання вказаних вище документів, ОСОБА_10 передала їх невстановленій досудовим розслідуванням особі за обумовлену грошову винагороду у розмірі 2000 грн. ОСОБА_10 з невстановленою особою домовилися про те, що учасником та директором підприємства буде призначено ОСОБА_10, але вона в подальшому до діяльності ТОВ «Еталон Трейд Груп» не буде мати ніякого відношення, а незаконною діяльністю з використанням документів та печатки ТОВ «Еталон Трейд Груп» будуть займатись інші особи.

Незаконна діяльність ОСОБА_10 та невстановлених осіб полягала в наступному: здійснювати діяльність від імені ОСОБА_10, направлену на формування штучного податкового кредиту з ПДВ та збільшення витрат іншим підприємствам з метою ухилення від сплати податків до бюджету.

Подільський районний суд м. Києва ухвалив визнати винною ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 27 ч. 5, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України і призначити їй покарання.

Щодо ТОВ «Мілано 2000» (код за ) колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з поданим ТОВ «Мілано 2000» до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Ф №1ДФ) за 4 квартал 2015 року (вх. від

16.01.2016 №) кількість працюючих - 1 особа.

У відповідності до протоколу допиту свідка ОСОБА_11 та вироку Києво- Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/2945/16-к (провадження №1- КП/369/227/16) від 11.04.2016 по кримінальному провадженню за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 27 ч. 5, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України ОСОБА_11 (засновник та директор ТОВ «Мілано 2000», код за ) зустрілася з невстановленою слідством особою з приводу посібництва у придбанні за грошову винагороду СПД - TOB «Мілано 2000», з метою прикриття незаконної діяльності. Усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих їй невстановленою слідством особою, як майбутнього учасника та власника підприємства ТОВ «Мілано 2000», та те, що придбання підприємства на її імя здійснюється з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, ОСОБА_11 з корисливих спонукань погодилася на таку пропозицію. ОСОБА_11 надала невстановленій досудовим розслідуванням особі копії свого паспорта громадянина України та реєстраційний номер облікової картки платника податків. На підставі цих документів невстановлена слідством особа виготовила протокол №2 Загальних Зборів учасників ТОВ «Мілано 2000» від 29.07.2015 та договір купівлі- продажу частки статутного капіталу ТОВ «Мілано 2000» від 29.07.2015, в яких ОСОБА_11 зазначена як одноосібний учасник товариства. В подальшому ОСОБА_11 зустрілася з невстановленою особою та підписала протокол №2 Загальних Зборів Учасників ТОВ «Мілано 2000» від 29.07.2015 та договір купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Мілано 2000» від 29.07.2015, чим засвідчила факт придбання даного товариства. Крім того, протоколом №2 Загальних Зборів Учасників ТОВ «Мілано 2000» від 29.07.2015, який підписала ОСОБА_11, продовжено діяльність ТОВ «Мілано 2000» на підставі модельного статуту. Того ж дня, після підписання вказаних вище документів, ОСОБА_11 передала їх невстановленій досудовим розслідуванням особі за обумовлену грошову винагороду у розмірі 2 000 грн. ОСОБА_11 з невстановленою особою домовилися про те, що учасником та директором підприємства буде призначено ОСОБА_11, але вона в подальшому до діяльності ТОВ «Мілано 2000» не буде мати ніякого відношення, а незаконною діяльністю з використанням документів та печатки ТОВ «Мілано 2000» будуть займатись інші особи.

Незаконна діяльність ОСОБА_11 та невстановлених осіб полягала в наступному: здійснювати діяльність від імені ОСОБА_11, направлену на формування штучного податкового кредиту з ПДВ та збільшення витрат іншим підприємствам з метою ухилення від сплати податків до бюджету.

Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив визнати винною ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 27 ч. 5, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України і призначити їй покарання.

Щодо ТОВ «Буд-Сервіс Груп» (код за ) колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з поданим ТОВ «Буд-Сервіс Груп» до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Ф №1ДФ) за 4 квартал 2015 року (вх. від 04.01.2016 № НОМЕР_4) кількість працюючих - 1 особа.

У відповідності до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 повідомила, що до неї звернувся незнайомий чоловік з пропозицією зареєструвати на її імя підприємство за грошову винагороду у розмірі 2000 грн., вона погодилася. ОСОБА_12 підписала невідомі документи щодо реєстрації ТОВ «Буд-Сервіс Груп». Згідно пояснень ОСОБА_12 будь-якої фінансово-господарської діяльності як засновник і директор ТОВ «Буд-Сервіс Груп» вона не мала наміру здійснювати і не здійснювала, установчих документів не реєструвала, печатку підприємства не отримувала, договорів не укладала, не підписувала та нікого не уповноважувала підписувати від свого імені договори, контракти та інші документи підприємства, до діяльності ТОВ «Буд-Сервіс Груп» немає жодного відношення.

Щодо ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» (код за ) колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з поданим ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Ф №1ДФ) за 1 квартал 2016 року (вх. від 12.04.2016 № НОМЕР_5) кількість працюючих - 1 особа.

У відповідності до протоколу допиту свідка ОСОБА_13 повідомила, що будь-якої фінансово-господарської діяльності як засновник і директор ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» вона не здійснювала, установчих документів не реєструвала, печатку підприємства не отримувала, договорів не укладала, не підписувала та нікого не уповноважувала підписувати від свого імені договори, контракти та інші документи, чим займалося підприємство їй не відомо, до діяльності ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» не має жодного відношення

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини підлягають врахуванню з огляду на те, що в податкових накладних, прийнятих до обліку, з цими контрагентами, зазначено прізвище саме цих осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № К/9901/1478/18 та від 23.01.2018 у справі № К/9901/436/18.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, підтверджених сукупністю документів первинного бухгалтерського обліку, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту та витрат.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Відповідно до пункту 2.1 вказаного Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять первинних документів, які б підтверджували виконання договорів, укладених між позивачем та ТОВ «Еталон Трейд Груп», ТОВ «Мілано-2000», ТОВ «Буд-Сервіс Груп», ТОВ «Вітекс Інвест Плюс».

Також, колегія суддів зазначає, що протоколами допиту свідків та вироками судів у кримінальних справах щодо ТОВ «Еталон Трейд Груп», ТОВ «Мілано-2000», ТОВ «Буд-Сервіс Груп», ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» було встановлено, що останні були створені з метою прикриття незаконної діяльності, що свідчить про відсутність реального здійснення господарських операцій позивача з вказаними підприємствами.

При цьому, суд першої інстанції вказані обставини не взяв до уваги, що на думку колегії суддів є недопустимим.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку щодо правомірності податкових повідомлень-рішень рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 02.03.2017 № , № , які прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, натомість, позивачем не доведено реального виконання господарських зобов'язань за договорами з ТОВ «Еталон Трейд Груп», ТОВ «Мілано-2000», ТОВ «Буд-Сервіс Груп», ТОВ «Вітекс Інвест Плюс» та використання їх в господарській діяльності позивача, внаслідок чого відповідні суми не можуть включатися до складу витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, та податкового кредиту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задовольнити.

Постанову Київської окружного адміністративного суду від 26.09.2017 - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позовних вимог приватного підприємства «Торговий дім» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Файдюк В.В.

Повний текст постанови виготовлений 01.03.2018.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Файдюк В.В.