Справа № 813/4421/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№813/4421/17

28 лютого 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за

позовом ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2
до Львівської митниці ДФС, представник - Рибяк В.О.
про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці ДФС №800-о від 03.11.2017 року в частині звільнення позивача з посади головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС та переведення позивача на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, тимчасово, на умовах строкового трудового договору на час відпустки основного працівника ОСОБА_4;

- поновити позивача на посаді головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС з 03.11.2017 року;

- виплатити позивачу різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи з 03.11.2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.08.2017 року позивача попереджено про зміну істотних умов служби у зв'язку із змінами в організації структури Львівської митниці ДФС на 2017 рік.

При попередженні відповідачем запропоновано позивачу лише посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, тимчасово, на умовах строкового трудового договору на час відпустки основного працівника ОСОБА_4 Від запропонованої посади позивач відмовився. Інших посад відповідач позивачу не пропонував. Відповідно спірний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та докази, просили суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вважає, що спірне переведення зумовлене скороченням штату працівників у зв'язку з оптимізацією структури окремого державного органу, як зазначено у п. 3 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про державну службу». Відповідно до переліку змін №3 штатного розпису Львівської митниці ДФС на 2017 рік, із штатного розпису виведено 4 посад у відділі оперативного реагування. Позивачу запропоновано іншу посаду. Повідомлення про виведення посади позивача та пропозицію йому іншої посади, відповідач вважає правомірними. Незгода позивача із запропонованою посадою не є підставою для визнання протиправним та скасування спірного наказу.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, надала суду додаткові пояснення та докази, просили суд в задоволені позову відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що судове засідання у справі неодноразово відкладалось за клопотанням представника позивача та для подання додаткових доказів.

Судом встановлені наступні обставини:

31.08.2017 року відповідачем на підставі затвердженого переліку змін №3 до організаційної структури Львівської митниці ДФС на 2017 рік та переліку змін №3 до штатного розпису Львівської митниці ДФС на 2017 рік введених в дію наказами Львівської митниці ДФС від 27.07.2017 № 395 «Про введення в дію переліку змін №3 до організаційної структури Львівської митниці ДФС на 2017 рік» та від 03.08.2017 № 417 «Про введення в дію переліку змін №3 до штатного розпису на 2017 рік Львівської митниці ДФС», керуючись п. 3 ч. 1 та ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу» повідомлено позивача про виведення його посади та запропоновано посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, тимчасово, на умовах строкового трудового договору на час відпустки основного працівника ОСОБА_4, що тягне за собою зміну істотних умов державної служби.

Позивач від запропонованої посади відмовився.

03.11.2017 року наказом Львівської митниці ДФС від 03.11.2017 №800-0 позивача з 03.11.2017 року переведено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, тимчасово, на умовах строкового трудового договору на час відпустки основного працівника ОСОБА_4 з посадовим окладом згідно з штатним розписом митниці в розмірі 2750,00 грн., звільнивши із займаної посади головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірний наказ протиправним, оскільки відповідачем при його прийнятті істотно порушені вимоги Закону України «Про державну службу» та КЗпП України.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Докази надані сторонами судом враховуються, оскільки на підставі таких суд встановив наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем з наступних підстав:

27.07.2017 року наказом відповідача за № 395 «Про введення в дію переліку змін №3 до організаційної структури Львівської митниці ДФС на 2017 рік», введено в дію перелік змін № 3 до організаційної структури Львівської митниці ДФС на 2017 рік.

03.08.2017 року наказом відповідача за № 417 «Про введення в дію переліку змін № 3 до штатного розпису на 2017 рік Львівської митниці ДФС», введено в дію перелік змін № 3 до штатного розпису на 2017 рік Львівської митниці ДФС.

Згідно ст. 43 Закону України «Про державну службу»

1.Підставами для зміни істотних умов державної служби є:

1) ліквідація або реорганізація державного органу;

2) зменшення фонду оплати праці державного органу;

3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

2. Не вважається зміною істотних умов державної служби зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не пов'язана із зміною функцій державного органу та основних посадових обов'язків.

3. Зміною істотних умов державної служби вважається зміна:

1) належності посади державної служби до певної категорії посад;

2) основних посадових обов'язків;

3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення;

4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу;

5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

4. Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

5. У разі незгоди державного службовця із зміною істотних умов державної служби він має право оскаржити відповідне рішення в порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Застосовуючи вказану норму суд зазначає наступне, що обов'язок роботодавця є письмово повідомити державного службовця про зміну істотних умов служби не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби.

В даному випадку зміна істотних умов державної служби відбулась відповідно до вищевказаних наказів 27.07.2017 року за № 395 та від 03.08.2017 року за № 417, якими введено в дію відповідні зміни № 3 по вже затверджених змінених штатному розпису та організаційної структури.

В подальшому, відповідачем в порушення вказаної вище норми закону, вже після фактичної зміни істотних умов державної служби, 31.08.2017 року повідомлено позивача про виведення його посади та запропоновано посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, тимчасово, на умовах строкового трудового договору на час відпустки основного працівника ОСОБА_4, що тягне за собою зміну істотних умов державної служби.

Таким чином, з вищевказаних підстав позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу відповідача за №800-о від 03.11.2017 року, щодо звільнення позивача з посади головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС та переведення позивача на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, тимчасово, на умовах строкового трудового договору на час відпустки основного працівника ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

В цій частині позовних вимог судом також враховуються аргументи позивача про те, що відповідач не запропоновував позивачу перелік всіх вакантних посад, для того щоб позивач реалізував своє право встановлене законом на подання заяви керівнику заяви про звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» або про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Судом враховуються аргументи позивача про поновлення на посаді головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС з 03.11.2017 року, скільки згідно ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суд зазначає, що вказана норма передбачає обов'язок суду в разі встановлення факту звільнення працівника без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку поновити його на попередній роботі й, при цьому, не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав.

Вказана позиція суду по суті узгоджується із позицією ВАС України викладеною в ухвалі від 11.02.2016 року у справі № К/800/38707/15 та із позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 21.05.2014 року у справі №6-33цс14.

Щодо позовних вимог позивача про виплату різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи з 03.11.2017 року суд зазначає, що позивач не надав суду жодних розрахунків такої різниці, відповідно суд не може собою підміняти відповідача у справі і здійснювати нарахування позивачу різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, відтак в цій частині позовні вимоги позивача підлягаю задоволенню у спосіб зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з 04.11.2017 року.

Відповідно позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Норми права, які застосував суд, наступні:

Закон України «Про державну службу», КЗпП Уркаїни.

Мотиви застосування вказаних норм наступні: зазначені норма встановлю права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував:

КЗпП Уркаїни в частині щодо повідомлення про звільнення та звільнення, оскільки такі правовідносини врегульовані спеціальною нормою - Закон України «Про державну службу».

Судом не враховується заява позивача про розподіл судових витрат між сторонами в частині витрат позивача на правничу допомогу, оскільки опис таких не відповідає фактичним обставинам, а саме:

- в справі відсутній запит адвоката від 01.12.2017 року;

- ознайомлення з документами у справі в кількості 102 сторінки 01.12.2017 року, 2 години, є неможливим, оскільки станом на 01.12.2017 року в справі було лише 12 арк. і відсутні докази ознайомлення представника позивача із матеріалами справи;

- представництво інтересів позивача в судовому засідання 15.01.2018 року по даній справі, є неможливим, оскільки в це день дана справа судом не розглядалась;

- представництво позивача 12.02.2018 року в судовому засідання 1 год., є неможливим, оскільки згідно журналу судового засідання таке розпочалось о 16:13 та завершилось о 16:39, однак заява про розподіл судових витрат надійшла до суду ще 09.02.2018 року.

Відповідно наданий представником позивача детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, не відповідає фактичним обставинам справи, тому судом не враховується в цілому.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці ДФС №800-о від 03.11.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС та переведення ОСОБА_1 на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, тимчасово, на умовах строкового трудового договору на час відпустки основного працівника ОСОБА_4

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС з 03.11.2017 року.

Зобов'язати Львівську митницю ДФС нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з 04.11.2017 року по 28.02.2018 року.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС з 03.11.2017 року підлягає негайному виконанню.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС ().

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу

Суддя Гавдик З.В.