Справа № 351/1744/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/298/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Пліша М.А.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Коломийського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2017 року, головуючий суддя - Калиновський М.М., ухвалена о 16:32 год. у м. Снятин, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коломийського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Коломийського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - Коломийське ОУПФУ), в якому просила визнати відмову Коломийського Об»єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області у зарахуванні до сум, з яких позивачці нараховано розмір пенсії, виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань,- неправомірною; зобов»язати Коломийське ОУПФУ провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної позивачці у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, з 20 грудня 2010 року, з врахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та надалі виплачувати перерахований розмір пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що відповідачем при призначенні пенсії , не зважаючи на вимоги ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», безпідставно не включило до розрахунку заробіток, з якого визначається пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально - побутових питань, з яких було сплачено внески та суму індексації заробітної плати.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено; визнано відмову Коломийського Об»єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області у зарахуванні до сум, з яких ОСОБА_1 нараховано розмір пенсії, виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань,- неправомірно; зобов»язано Коломийське об»єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, з 20 грудня 2010 року, з врахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та надалі виплачувати перерахований розмір пенсії.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Коломийське ОУПФУ оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що виходячи з норм чинного законодавства суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань не враховуються до сум заробітної плати для обчислення пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з жовтня 2010 року отримує пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України «Про державну службу».

31.07.2017 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії із врахуванням до заробітку для обчислення пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати .

09.08.2017 року листом №166/С-15 відповідач відмовив позивачці в перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що відповідно до ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок і премій. Матеріальна допомога (як на оздоровлення, так і на вирішення соціально-побутових питань) індексація та інші виплати не відносяться до інших надбавок, а тому врахувати їх в суму заробітної плати для обчислення пенсії, законних підстав не має.

Згідно довідки від 26.06.2017 року №983/10/09-13-08-14/56, виданої ДФС України Тисменицької об»єднаної ДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області, позивачці з 01.08.2005 року по 01.04.2006 року нараховувалась матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що суми індексації заробітної плати, виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, оскільки на суми індексації заробітної плати, виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування та вказані виплати включаються до складу заробітної плати державного службовця, тому відповідач повинен враховувати їх і при призначенні відповідної пенсії.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону №108/95-ВР, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Однак, суд першої інстанції, дійшовши висновку про протиправність відмови у перерахунку пенсії позивачу невірно визначив дату, з якої позовні вимоги слід задовольнити.

Також колегія суддів зазначає, що згідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач 31.07.2017 року звернулась із заявою про проведення перерахунку пенсії, то пенсія позивачу підлягає перерахунку, починаючи з 01.08.2017 року.

Слід також зауважити, що до 01.08.2017 року позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки звертаючись із заявою про перерахунок позивач не набула права на перерахунок пенсії, відтак її права не були порушені.

Також не заслуговують на увагу позовні вимоги позивача щодо виплати перерахованого розміру пенсії в подальшому, оскільки пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі, а підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов»язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Коломийського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково, постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2017 року у справі №351/1744/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Коломийського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області в зарахуванні до сум, з яких ОСОБА_1 нараховано розмір пенсії, виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов»язати Коломийське об»єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, з 01 серпня 2017 року, з врахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
М. А. Пліш
Повний текст постанови складено 27.02.2018 року.