Справа № 660/1102/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 660/1102/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Дригваль В.М. Час і місце ухвалення: 14:30, смт.Високопілля Дата складання повного тексту: 11.01.2018р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 11 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції УПП у м.Дніпро 4 батальйону 2 роти ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Високопільського районного суду Херсонської області з адміністративним позовом до лейтенанта поліції УПП у м.Дніпро 4 батальйону 2 роти ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №221677 від 28.11.2017р., якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 11 січня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з не повним зясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення складена уповноваженою на те посадовою особою, за наявності достатніх даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, дії позивача кваліфіковано правильно.

Апелянт вважає помилковим посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 (справа №1-11/2015), оскільки вказане Рішення ухвалено до внесення змін до законодавства України про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду учасники справи в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що 28.11.2017р. лейтенантом поліції УПП у м.Дніпро 4 батальйону 2 роти ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №221677, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 28.11.2017р. о 21 год. 32 хв. керуючи транспортним засобом TESLA MODEL S, номерний знак НОМЕР_1, по провулку Кірова, 84 в м.Дніпро не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», чим порушив ПДР п.8.4.в.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 про скасування вказаної постанови, серед іншого, виходив з того, що розгляд відповідачем справи щодо позивача, який не погоджувався з фактом вчинення порушення, без обовязкової стадії складання протоколу та на місці вчинення є неправомірним та це призвело до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.ст. 257, 268, 277, 279, 280 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком Високопільського районного суду Херсонської області. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до пункту 4 Розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення кваліфіковано відповідачем за ч.1 ст.122 КУпАП, тобто відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, а тому, на думку колегії суддів, навіть у випадку оскарження порушником правопорушення і стягнення, яке на нього накладається, протокол не повинен бути складений відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП.

Щодо посилань суду першої інстанції на Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р., згідно якого розгляд відповідачем справи щодо позивача, який не погоджувався із фактом вчинення правопорушення, без обовязкової стадії складання протоколу та на місці вчинення правопорушення є неправомірним, то колегія суддів зазначає, що вказане Рішення КСУ прийнято до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015р. №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. В Рішенні КСУ не враховано розширення на законодавчому рівні компетенції органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача, що оскаржувана постанова серії ЕАА №221677 від 28.11.2017р. не відповідає вимогам, визначеним статтею 283 КУпАП, оскільки пунктом 5 розділу ІV Інструкції №1395 передбачено можливість оформлення відповідної постанови у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, за наявності технічної можливості в поліцейського.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення суд першої інстанції зазначив про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься рапорт лейтенанта поліції УПП у м.Дніпро 4 батальйону 2 роти ОСОБА_2, який, на думку колегії суддів, є документом, що підтверджує вчинення позивачем порушення ПДР.

Більше того, при зверненні з позовом до суду ОСОБА_1 не зазначав про відсутність в його діях порушень ПДР, а лише посилався на порушення порядку притягнення до його адміністративної відповідальності, в тому числі оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що під час винесення постанови серії ЕАА №221677 від 28.11.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки задовольняючи позов ОСОБА_1 судом першої інстанції порушено норми матеріального права, апеляційний суд, на підставі п.2 ч.1 ст.315 КАС України, доходить висновку про необхідність скасування рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 11 січня 2018 року та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 11 січня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до лейтенанта поліції УПП у м.Дніпро 4 батальйону 2 роти ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №221677 від 28.11.2017р.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Градовський Ю.М.

ОСОБА_3