Справа № 607/2496/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 лютого 2018 року

Київ

справа №607/2496/17

адміністративне провадження №К/9901/3065/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

21 грудня 2017 року зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 02 січня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху на підставі частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка була чинна на час вирішення питання прийняття касаційної скарги, у зв'язку з пропуском скаржником установленого статтею 212 зазначеного Кодексу строку на касаційне оскарження, а також з підстав невідповідності касаційної скарги вимогам статті 213 цього Кодексу. Заявникові надано строк у тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Копію зазначеної ухвали вручено скаржникові 10 січня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з підпунктом 12 цього ж пункту заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 01 червня 2017 року, а касаційну скаргу подано 21 грудня 2017 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

12 лютого 2018 року від скаржника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивована тим, що заявник отримав копію оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції із запізненням, а саме 19 грудня 2017 року, а тому вважає причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними.

Залишаючи без руху цю касаційну скаргу, суд касаційної інстанції виходив із того, що обчислення скаржником строку подачі касаційної скарги з часу одержання ним копії судового рішення апеляційного суду суперечить вимогам частини другої статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України в приведеній вище редакції. Доказів про відправлення судового рішення судом апеляційної інстанції, які містяться, зокрема, в матеріалах справи (супровідний лист, копія конверту) та, відповідно, підготовки й подання касаційної скарги в межах строку касаційного оскарження позивачем не надано, а тому наведені ним обставини, а саме копія журналу видачі судових документів не свідчать про поважність причин пропущення процесуального строку. Судом роз'яснено, що скаржнику слід усунути недоліки касаційної скарги, які полягають у необхідності надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження і відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, а саме, докази вжиття заходів для вчасного отримання судового рішення.

Оцінивши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску скаржником строку на касаційне оскарження та задоволення заяви про поновлення цього строку.

Відповідно до правил абзаців першого, другого частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції та звернення з цією касаційною скаргою, касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Аналогічні положення закріплені у чинній редакції КАС України.

Так, згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 частини першої статті 333 цього ж Кодексу обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333, підпунктами 4, 12 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець