Справа № 816/1403/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1403/17

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Макаренко Я.М. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 по справі № 816/1403/17, суддя І.С. Шевяков, м. Полтава

за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України "Український геологічний науково-виробничий центр"

до Державної фіскальної служби України

третя особа - публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра України"

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія "Надра України "Український геологічний науково-виробничий центр", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа - публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра України", в якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови у прийнятті до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 11 серпня 2017 року № 5 до податкової накладної від 28 грудня 2011 року № 499;

- визнати прийнятим та зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 11 серпня 2017 року № 5 до податкової накладної від 28 грудня 2011 року № 499.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2017р. по справі № 816/1403/17 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданого Дочірнім підприємством "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Український геологічний науково - виробничий центр" розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 5 від 11 серпня 2017 року до податкової накладної № 499 від 28 грудня 2011 року.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних та вартісних показників № 5 від 11 серпня 2017 року до податкової накладної № 499 від 28 грудня 2011 року, поданий Дочірнім підприємством "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Український геологічний науково - виробничий центр".

Відповідач, Державна фіскальна служба України, не погодився з постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2017р, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що при винесенні постанови по справі № 816/1403/17 судом першої інстанції порушено ст. 159 КАС України - не забезпечено повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі. А саме, Полтавським окружним адміністративним судом не враховано, що порядок складання розрахунку коригування є аналогічним порядку, встановленому для податкових накладних, відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України, тим самим позивач, Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія "Надра України "Український геологічний науково-виробничий центр", порушив порядок складання розрахунку коригування, передбачений п. 201.1 ст. 201 ПК України (з урахуванням п. 21 наказу Міністерство фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної») та строк давності для реєстрації розрахунку коригування, що визначений ст. 102 ПК України, а саме 1095 днів з дати виписки податкової накладної (з урахуванням вимог п. 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246). Тобто винесене рішення відповідач вважає необґрунтованим та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2017р. по справі № 816/1403/17 та винести нову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія "Надра України "Український геологічний науково-виробничий центр", 23 грудня 2011 року уклав із Національною акціонерною компанією «Надра України» Договір № 480/11 на проведення геологорозвідувальних робіт, згідно із яким Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія «Надра України «Український геологічний науково-виробничий центр» зобов'язується протягом 2011-2012 років виконати перехідні на наступний рік геологорозвідувальні роботи, що зазначені у геологічному (технічному) завданні, а Національна акціонерна компанія «Надра України» зобов'язується прийняти виконані за цим Договором роботи та оплатити їх за рахунок власних коштів у розмірі та на умовах, визначених цим Договором. На виконання умов вищезазначеного договору Національна акціонерна компанія «Надра України» перерахувала позивачу попередню оплату (аванс) - грошові кошти в сумі 39000000, 00 грн., що підтверджується виписками банку від 27 грудня 2011 року та 28 грудня 2011 року. За наслідками вказаної господарської операції позивачем виписані податкові накладні № 497 від 27 грудня 2011 року, № 498 від 28 грудня 2011 року, № 499 від 28 рудня 2011 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В подальшому кошти, отримані позивачем від Національної акціонерної компанії "Надра України" за договором № 480/11 від 23 грудня 2011 року, перераховані ним Товариству з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік" (надалі по тексту - ТОВ "Голден Деррік") у якості авансів для виконання геологорозвідувальних робіт за договорами № 675/11/1 від 06 червня 2011 року та № 673/11/1 від 14 червня 2011 року. За вказаними договорами ТОВ "Голден Деррік" виступало безпосереднім виконавцем робіт, передбачених договором № 480/11 від 23 грудня 2011 року на спорудження свердловини 477 Короленківської площі та свердловини № 1 Такарської площі відповідно.

Надалі в процесі виконання геологорозвідувальних робіт з геологічних причин сторонами договорів прийнято рішення про недоцільність подальшого проведення окремих з них та припинення робіт за згаданими договорами з ТОВ "Голден Деррік". У результаті невикористаною залишилась частина сплаченого авансу.

З метою повернення вказаних коштів позивач, Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія "Надра України "Український геологічний науково-виробничий центр", звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення грошових коштів з ТОВ "Голден Деррік". Рішенням Господарського суду м. Києва від 26 грудня 2014 року у справі № 910/10529/14 позовні вимоги ДП "Укрнаукагеоцентр" задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Голден Деррік" на користь ДП "Укрнаукагеоцентр" основний борг у розмірі 25422010,00 грн., в іншій частині позову відмовлено. В процесі виконання вказаного рішення суду укладено мирову угоду від 21 березня 2017 року про розстрочку сплати заборгованості.

Після надходження частини коштів від ТОВ "Голден Деррік" (на виконання рішення про розстрочку) позивач, у свою чергу, перерахував їх Національній акціонерній компанії "Надра України" у якості повернення відповідної частини невикористаного авансу, згідно платіжного доручення № 854 від 11 серпня 2017 року на суму 520639,85 грн. на підставі пункту 2.6. Договору № 480/11 в редакції додаткової угоди № 1, згідно якого при достроковому припиненні робіт на об'єкті (об'єктах) з ініціативи замовника або одержанні негативних результатів - роботи фінансуються, виходячи з фактично виконаних обсягів робіт.

У зв'язку з поверненням коштів позивачем складено розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 11 серпня 2017 року № 5 до податкової накладної від 28 грудня 2011 року № 499 та подано його до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, після направлення вказаного розрахунку ДП "Укрнаукагеоцентр" отримало Квитанцію № 1, згідно якої «Документ не прийнято», виявлені помилки: документ не може бути прийнятий - порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови КМУ від 26 квітня 2017 року № 341), а саме: дата складання податкової накладної не може бути меншою ніж 1095 календарних днів від дати складання розрахунку коригування.

Позивач, Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія "Надра України "Український геологічний науково-виробничий центр", не погодився з вказаною відмовою та звернулося до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності у податкового органу підстав для відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 11.08.2017 року №5 до податкової накладної від 28.12.2011 р. №499.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Податковий кодекс України регулює відносини, які виникають у сфері справляння та адміністрування податків і зборів, визначає компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб, та права і обов'язки платників податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 16.1.2 та 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Стаття 192 Податкового кодексу України встановлює порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту, згідно із пунктом 192.1 цієї статті, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до абзацу 2 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

З огляду на вищевикладені встановлені судом першої інстанції та підтверджені в суді апеляційної інстанції фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що платник податків (позивач) та третя особа діяли відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, розрахунок коригування до податкової накладної складається в порядку, встановленому для податкових накладних. Порядок складання та реєстрації податкових накладних регулюється статтею 201 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних».

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Оскільки порядок складання розрахунку коригування до податкової накладної є аналогічним порядку складання податкових накладних, то розрахунок коригування повинен складатися платником податків на дату зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, з огляду на норми статті 201 Податкового кодексу України. Вказаною статтею також не передбачено застосування строків давності до подання для реєстрації розрахунку коригування показників податкового зобов'язання та податкового кредиту саме у випадку зміни суми компенсації вартості товару/послуги.

Встановленим та доведеним у суді першої інстанції та підтвердженим в суді апеляційної інстанції є той факт, що вчинені позивачем дії з коригування проведені у зв'язку з настанням умови, передбаченої в процитованих вище нормах, а саме - зміна суми компенсації товару/послуги. Така зміна відбулася у зв'язку із поверненням суми коштів (згідно із платіжним дорученням № 854 від 11.08.2017 року) за Договором № 480/11 на проведення геологорозвідувальних робіт від 23 грудня 2011 року, внаслідок цієї зміни позивачем було складено розрахунок коригування кількісних та вартісних показників № 5 від 11 серпня 2017 року до податкової накладної № 499 від 28 грудня 2011 року. Таким чином, позивачем виконано обов'язок платника податків здійснити коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту за наслідками податкового періоду, у якому відбулося зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг, тобто на дату зміни суми компенсації вартості товарів/послуг.

Підставою прийняття Державною фіскальною службою України оскаржуваного позивачем рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданого Дочірнім підприємством «Національна акціонерна компанія «Надра України» «Український геологічний науково - виробничий центр» розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 5 від 11 серпня 2017 року до податкової накладної № 499 від 28 грудня 2011 року стали висновки про порушення поданням такого розрахунку строків давності, встановлених ст.102 Податкового кодексу України та п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» - за змістом квитанції № 1 від 11 серпня 2017 року.

Стаття 102 Податкового кодексу України не містить жодних вказівок на можливість або необхідність застосування строків давності щодо випадків складання розрахунків коригування до податкових накладних, саме у випадках їх складання та реєстрації внаслідок зміни суми компенсації вартості товару чи послуги.

У свою чергу, у пункті 6 постанови Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» зазначено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 р. та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України) та розрахунок коригування.

Таким чином, строки давності, встановлені статтею 102 Податкового кодексу України застосовуються до складання та реєстрації розрахунку коригування до податкових накладних, якщо такі накладні були складені до 1 лютого 2015 року та не підлягали реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

З огляду на вище процитовану норму, платник податку на додану вартість зобов'заний з 1 липня 2011 року реєструвати податкові накладні, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 100 тисяч гривень. Встановленим у суді першої інстанції та підтвердженим у суді апеляційної інстанції є той факт, що позивачем 10 січня 2012 року була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна № 499 від 28 грудня 2011 року, на суму 22000000,0 грн.

Підсумовуючи зазначене, колегія суддів зазначає, що позивачем не було порушено порядку складання розрахунку коригування до податкової накладної та порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246, а також тих норм, про які йдеться у квитанції № 1, що направлена позивачу Державною фіскальною службою України внаслідок оскаржуваної відмови в реєстрації. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що Державна фіскальна служба України не мала підстав для відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 11 серпня 2017 року № 5 до податкової накладної від 28 грудня 2011 року № 499, поданого Дочірнім підприємством Національна акціонерна компанія "Надра України "Український геологічний науково-виробничий центр".

Враховуючи викладене, оскільки у відповідача були відсутні підстави для відмови в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданого позивачем розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 5 від 11 серпня 2017 року до податкової накладної № 499 від 28 грудня 2011 року, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України про відмову необхідність в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданого позивачем розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 5 від 11 серпня 2017 року до податкової накладної № 499 від 28 грудня 2011 року та зобов'язання відповідача зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних та вартісних показників № 5 від 11 серпня 2017 року до податкової накладної № 499 від 28 грудня 2011 року.

В силу ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем, Державною фіскальною службою України, не доведено правомірності свого рішення.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданого позивачем розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 5 від 11 серпня 2017 року до податкової накладної № 499 від 28 грудня 2011 року, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Полтавський окружний адміністративний суд від 12.10.2017 р. по справі № 816/1403/17 дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 по справі № 816/1403/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 27.02.2018 р.