Справа № 817/638/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" лютого 2018 р. Справа № 817/638/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" вересня 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування в період з 30.04.2014 по 17.05.2016 пені за платежем податок на додану вартість у розмірі 45908 грн. 67 коп.; зобов'язати відповідача внести зміни до картки особового рахунку позивача з податку на додану вартість шляхом скасування нарахованої за період з 30.04.2014 по 17.05.2016 пені в розмірі 45908 грн. 67 коп.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року адміністративний позов - задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 30.04.2014 по 17.05.2016 Товариству з обмеженою відповідальності «Рівненський молодіжний жилий комплекс» пені за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 45908 грн. 67 коп.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області внести зміни до картки особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» з податку на додану вартість шляхом скасування нарахованої за період з 30.04.2014 по 17.05.2016 пені в розмірі 45908 грн. 67 коп.

Присуджено на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 3200 грн. 00 коп.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" до податкового органу подано декларації з податку на додану вартість за червень 2011 року, за липень 2011 року, за вересень 2011 року, за квітень 2012 року, за травень 2012 року, за серпень 2012 року, за вересень 2012 року, за жовтень 2012 року, за листопад 2012 року, за грудень 2012 року, за січень 2013 року, за лютий 2013 року, за березень 2013 року, за квітень 2013 року, за травень 2013 року, за червень 2013 року, за липень 2013 року.

Встановлено, що сплачені позивачем у 2014-2016 роках кошти по поточних зобов'язаннях з податку на додану вартість були зараховані в рахунок зменшення боргу минулих років згідно податкових декларацій за 2011-2013 роки та згідно податкових повідомлень-рішень, сплата яких була розстрочена згідно рішення Головного управління Міндоходів у Рівненській області №9 від 30.09.2013, що підтверджено даними відповідно до облікових карток платника податків ТОВ «Рівненський МЖК» за платежем податок на додану вартість. При цьому, зараховуючи відповідні кошти контролюючий орган нараховував позивачу пеню на погашену суму податкового боргу.

Так, Головним управлінням Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення №9 від 30.09.2013 про розстрочення ТОВ «Рівненський МЖК» податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 545018,33 грн., а саме 368396,33 грн. основного платежу, 79499,26 грн. штрафна (фінансова) санкція (штраф), 97122,74 грн. пені, по строкам сплати 10.10.2013 - в сумі 181672,76 грн., 08.11.2013 - в сумі 181672,78 грн., 10.12.2013 - в сумі 181672,79 грн.

29.11.2013 Головним управлінням Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення №9s про скасування розстрочення податкового боргу.

Таким чином, у склад податкової заборгованості, яка відображена у рішенні ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №9, входить податкова заборгованість по декларації № від 17.10.2012 та декларації № від 20.11.2012, у стягненні якої відмовлено відповідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а.

У податкову заборгованість, яка відображена у рішенні ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №9, входить податкова заборгованість по податкових повідомленнях-рішеннях № від 06.07.2012, №від 07.08.2012, № від 22.11.2012, № від 27.12.2012, № від 10.01.2013, № від 31.01.2013, № від 03.07.2013, № від 17.07.2013, № від 21.08.2013, № від 10.09.2013, які визнані протиправними та скасовані судовими рішеннями, а саме: постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 04.11.2013 у справі №817/3420/13-а, від 13.09.2013 у справі №817/2751/13-а, від 08.07.2014 у справі №817/1589/14, від 22.07.2014 у справі №817/1724/14, від 02.07.2014 у справі №817/1610/14, від 12.06.2014 у справі №817/1129/14, від 10.11.2014 у справі №817/2766/14.

Отож, подальше спрямування поточних платежів платника податків на погашення податкового боргу, розстроченого рішенням ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №9, в який включено декларацію № від 17.10.2012, декларацію № від 20.11.2012 та податкові повідомлення-рішення № від 06.07.2012, №від 07.08.2012, № від 22.11.2012, № від 27.12.2012, № від 10.01.2013, № від 31.01.2013, № від 03.07.2013, № від 17.07.2013, № від 21.08.2013, № від 10.09.2013, є неправомірним та має наслідком недостовірність відомостей інформаційних систем податкового органу щодо суми податкового боргу ТОВ «Рівненський МЖК».

Разом з тим, встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.10.2014 у справі №817/2458/14, яка набрала законної сили, позов задоволено частково і стягнуто з ТОВ «Рівненський МЖК» з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, суму податкового боргу в розмірі 80576,40 грн., у тому числі: по податку на додану вартість в сумі 14000,00 грн.; по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 66576,40 грн. В решті позову відмовлено. Як вбачається із розрахунку виникнення податкової заборгованості по донарахованих сумах згідно карток особових рахунків ТОВ «Рівненський МЖК» станом на 16.07.2014 №13320/17-16-25-10 від 18.07.2014 у заборгованість по податку на додану вартість в сумі 98067,52 грн., яку ДПІ у м. Рівному просило стягнути із ТОВ «Рівненський МЖК» згідно із позовом у справі №817/2458/14 була включена пеня в сумі 11173,52 грн., що була нарахована в період з 28.05.2014 по 02.07.2014. Відмовляючи в решті позову Рівненський окружний адміністративний суд у постанові від 07.10.2014 у справі №817/2458/14 зробив висновок про недостовірність суми податкового боргу ТОВ «Рівненський МЖК» з податку на додану вартість, та відповідно, про необґрунтованість нарахованої пені на суму податкового боргу з цього податку, щодо яких пред'явлено даний адміністративний позов.

Згідно частиною 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до підпункту 66.1.5 пункту 66.1 статті 66 Податкового Кодексу України, підставою для внесення змін до облікових даних платників податків є рішення суду, що набрало законної сили.

Встановлено, що відповідач нараховував пеню для позивача у зв'язку із сплатою податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили, та не виключав з податкового обліку позивача пеню, у стягнення якої було відмовлено судовим рішенням, що набрало законної сили за переліком, обумовленим в рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), в діючій на момент виникнення спірних правовідносин редакції, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Пунктом 129.3. статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином, положеннями статті 129 Податкового кодексу України передбачено можливість нарахування пені лише у разі прострочення сплати податкового боргу. Відтак, відсутність податкового боргу та факту його погашення - виключає право податкового органу нараховувати пеню.

З огляду на вказане, нарахування відповідачем пені для позивача у зв'язку із сплатою податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили, є протиправним, а така пеня повинна бути скасована. Також всупереч вимогам п.п.66.1.5 п.66.1 ст.66 Податкового Кодексу України, відповідач не виключив з податкового обліку позивача пеню, у стягненні якої було відмовлено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Крім того, як вбачається із судових рішень, які набрали законної сили, зокрема, постанов Рівненського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 у справі №№817/55/13-а, від 22.04.2013 у справі №817/1121/13-а, від 12.07.2013 у справі №817/1805/13-а, від 28.08.2013 у справі №817/2642/13-а, від 13.09.2013 у справі №817/2751/13-а, від 04.11.2013 у справі №817/3420/13-а, від 12.06.2014 у справі №817/1129/14,від 28.05.2014 у справі №817/1150/14, від 08.07.2014 року у справі №817/1589/14; від 02.07.2014 у справі №817/1610/14, від 22.07.2014 у справі №817/1724//14, від 10.11.2014 у справі №817/2766/14, від 07.10.2014 року у справі №817/2458/14, встановлено неправомірність спрямування контролюючим органом сум, сплачених платником податків в рахунок погашення грошових зобов'язань з податку на додану вартість за 2011-2013рр. в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів, та без врахування обставин зменшення розміру задекларованих до сплати сум податку на додану вартість за вказані періоди, а також порушення податковим органом вимог пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України при вчиненні відповідних дій.

Відтак, зазначеними судовими рішеннями встановлено ту обставину, що податковий борг минулих періодів, в рахунок погашення якого відповідачем спрямовано кошти, перераховані позивачем з метою сплати поточних грошових зобов'язань з податку на додану вартість за 2014-2016 рр., фактично, був відсутній.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача по нарахуванню пені на суми сплачених позивачем у 2014-2016рр. поточних грошових зобов'язань з податку на додану вартість є неправомірними, і така пеня підлягає скасуванню за переліком, обумовленим в рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи, що положення статті 129 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) щодо нарахування пені застосовується виключно у випадку погашення податкового боргу, у контролюючого органу були відсутні визначені законодавством підстави для нарахування пені.

Відповідач не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності нарахування пені позивачу за платежем податок на додану вартість у 2014-2016 роки, застосування положень пункту 87.9 статті 87, статті 129 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) є безпідставним, а нарахована таким чином пеня підлягає скасуванню.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії податкового органу по нарахуванню позивачу пені в сумі 45908,67 грн. за платежем «податок на додану вартість» є протиправними, і така пеня підлягає виключенню відповідачем з податкового обліку позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" вересня 2017 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "27" лютого 2018 р.