Справа № 425/3179/17
Суддя: Романовський Є. О.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2018 Провадження №2-а/425/13/18

Справа №425/3179/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Вада Ю.С.,

за відсутністю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному сержанта поліції Мельника Миколи Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.11.2017 року відповідачем відносно нього складено постанову серії АР № 452309 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень за ч. 1 ст. 126 КУпАП внаслідок того, що він 26.11.2017 року приблизно о 20-40 год., після зупинки автомобіля марки «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Володимирська (Леніна), 45-в в м. Рубіжному Луганської області, не надав для перевірки на вимогу поліцейського посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України. Позивач не погоджується з даним правопорушенням та вказує, що зазначений автомобіль дійсно належить йому, однак в той час він був пасажиром в автомобілі, а його знайомий знаходився за кермом, отже він не повинен був надавати своє посвідчення водія працівнику поліції.

На підставі вище викладеного, просив суд визнати дії Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному сержанта поліції Мельника Миколи Ігоровича про накладання на нього адміністративного стягнення незаконними та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 26.11.2017 року серія АР № 452309 про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з'явився, надіслав до суду заперечення, згідно яких 26.11.2017 року ним, під час несення служби з нагляду за дорожнім рухом в

м. Рубіжному, приблизно о 19-57 годин на його службовий планшет прийшов виклик, що водій автомобіля «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1, знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Після зупинки вказаного транспортного засобу, з'ясувалося, що за кермом автомобіля перебуває позивач, який на вимогу відповідача відмовився надати для перевірки передбачені п. 2.1 ПДР України документи, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України. Крім того, відповідач зазначає, що після зупинки, позивачу, згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», було повідомлено про причину зупинення та суть вчиненого ним правопорушення та на підставі ст. 222 та ст. 276 КУпАП розглянуто порушення вимог п. 2.1 (а) ПДР України на місці вчинення правопорушення та винесено постанову серії АР № 452309 від 26.11.2017 року. Постанова була складена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, тому відповідач просить розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні позову.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 -VIII, викладено у новій редакції Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Цей закон набрав чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме, - з 15.12.2017 року.

Згідно вимогам п. 10 ч. 1 розділу VII перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту (а.с. 3).

ОСОБА_1 належить автомобіль марки «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_2, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3

(а.с. 4).

Згідно списку відпрацьованих завдань патрульними нарядами поліції (дата реєстрації повідомлень 102 з 26.11.2017 року 18:00 год. по 26.11.2017 року 21:00 год.) відповідачу поступило повідомлення, що на перехресті вул. Менделєєва та

вул. Студентська водій а/м ВАЗ 2106, д.н. 9739 знаходиться у нетверезому стані, в ході перевірки з'ясовано що водієм є ОСОБА_1 та складено відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 22-23).

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов'язків, зобов'язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 26.11.2017 року серія АР № 452309 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. у зв'язку з тим, що він 26.11.2017 року о 20 год. 40 хв. в м. Рубіжному по вул. Володимирська (Леніна), 43-В, не пред'явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. 2.1. (а) ПДР України

(а.с. 2).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 26.11.2017 року серія АР № 452309, стверджуючи, що не порушував вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, оскільки під час руху автомобіля за його кермом не знаходився, а тому не був зобов'язаний пред'являти посвідчення водія працівнику поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок що до доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від

23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, який було додано відповідачем до заперечень, вбачається, що позивач дійсно знаходився за кермом транспортного засобу «ВАЗ 2103», н.з. ВВ 9739 АО, та після зупинки працівниками поліції, відмовився надавати передбачені п. 2.1. ПДР України документи для перевірки. Крім того з вказаного відеозапису вбачається, що відповідач представився та пояснив позивачу причини його зупинки.

Таким чином, на відеозапису чітко зафіксований сам факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, який він заперечував у своєму адміністративному позові.

Суд вважає, що позивач не довів незаконність дій щодо складання постанови

АР № 452309 від 26.11.2017 року, складеної відповідачем відносно нього, а наявні в справі докази вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП , та правомірність дій відповідача зі складання зазначеної постанови.

Відтак, за встановлених при розгляді цієї справи обставин, суд дійшов висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений

ч. 1 ст. 126 КУпАП, та відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 26.11.2017 року серія АР № 452309, складеної відносно ОСОБА_1, оскільки останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, на нього правомірно накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу, відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на те службовою особою, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за такі дії, а тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. ст. 5-11, 72-77, 162, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному сержанта поліції Мельника Миколи Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 26 листопада 2017 року серії АР № 452309 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Романовський