Справа № 464/8256/17
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8256/17
пр.№ 2-а/464/60/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2018 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування в порядку адміністративного судочинства рішення суб»єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №5784/20900/17 від 05 грудня 2017 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що 13.11.2017 працівником митного органу «Рава-Руська-Гребенне» Львівської митниці ДФС відносно неї складено протокол про порушення митних правил, згідно з яким вона нібито 07.04.2017 ввезла транспортний засіб марки «Mercedes Benz НОМЕР_2», р.н. НОМЕР_1, на митну території України в митному режимі «транзит», без письмового декларування та сплати митних платежів. На підставі вказаного протоколу, постановою від 05.12.2017 її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено штраф у розмірі 8 500 грн. Така постанова є повністю протиправною, оскільки грунтується виключно на твердженнях, які повністю суперечать нормам законодавства України. Так, відповідно до вказаної постанови, 07.04.2017 близько 11.00 год. через пункт пропуску «Рава-Руська-Гребенне» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») ОСОБА_2 ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Mercedes Benz НОМЕР_2», р.н. НОМЕР_1, (країна реєстрації Республіка Польща) в митному режимі «транзит», без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб ( у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність у ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДФС України інформації про вивезення з митної України вказаного автомобіля станом на 13.11.2017. Окрім цього, у постанові зазначено, що на момент складення протоколу жодних документів, що підтверджують щодо аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що пояснюють неможливість ввезення автомобіля нею не надавалося. Проте, вказану постанову вважає протиправною, оскільки у такій не наведено жодних доказів подання нею митної декларації або будь-якого іншого документа щодо поміщення ввезеного автомобіля у митний режим «транзит», а також доказів її ознайомлення із обранням митницею саме режиму «транзит», що означає протиправність застосування норми ст. 95 МК України. Зазначила, що надала відповідачу копію постанови Сихівського районного суду м. Львова від 14.06.2014, довідку про реєстрацію місця проживання в Республіці Польща, угоду про працю, агенційну угоду із іноземною юридичною особою - підприємством «Міріус», реєстраційні документи щодо автомобіля, відтак, ввезений нею транспортний засіб має комерційне призначення та повинен перебувати у митному режимі «тимчасове ввезення», а не «транзит». Окрім цього, зазначила, що якщо вважати, що транспортний засіб ввезено нею 07.04.2017 в митному режимі «транзит», то враховуючи строк такого транзиту, що становить 5-10 днів, день нібито вчинення нею правопорушення прибігає на 12.04.2017 або 17.04.2017, відтак строк притягнення до відповідальності збіг 28.10.2016. За наведених обставин, відповідач прийняв оскаржувану постанову понад визначений законом строк, а тому така підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 04.01.2018 прийнято позов та відкрито провадження у справі.

Від представника відповідача Львівської митниці ДФС України 01.02.2018 надійшов до суду відзив по справі. Зі змісту якого вбачається, що 07.04.2017 близько 17.26 год. через пункт пропуску «Рава-Руська-Гребенне» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») ОСОБА_2 ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Mercedes Benz НОМЕР_2», р.н. НОМЕР_1, (країна реєстрації Республіка Польща) в митному режимі «транзит», без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб ( у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність у ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДФС України інформації про вивезення з митної України вказаного автомобіля станом на 13.11.2017. Позивач до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту з повідомленням про обставини подій, у зв»язку з якими порушено ці строки та про місцезнаходження товарів і транспортних засобів не звернулась. Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварій, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб позивач не надала. Ствердив, що транспортний засіб ввезений позивачем був пропущений на митну територію України у митному режимі «транзит», що підтверджується витягом із АСМО «Інспектор-2006», із декларуванням такого в усній формі, митна ж декларація не підлягає оформленню, а інші документи - поданню, та посилання на відсутність таких, а через це -неможливість застосування митного режиму «транзит», суперечить вимогам законодавства. Що стосується поняття транспортного засобу комерційного призначення та факту неможливості приналежності вищезазначеного автомобіля такого, зазначив, що трансопртний засіб позивача пропущено смугою руху «зелений коридор», яка призначена для декларування шляхом вчинення дій громадянина, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підпадають письмовому декларуванню, громадяни самостійно обирають один з двох каналів для проходження митного контролю. Враховуючи наведене, транспортні засоби комерційного призначення не належать до товарів та не можуть бути пропущеними смугою руху «зелений коридор», в даному випадку автомобіль позивача переміщувався 07.04.2017 року саме смугою руху «зелений коридор». Жодних документів, які б підтверджували комерційне використання автомобіля «Mercedes Benz НОМЕР_2», р.н. НОМЕР_1, а саме платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, позивачем надано не було. Таким чином, ввезений позивачем транспортний засіб є транспортним засобом особистого користування та відповідає всім вимогам такого. Крім того, вважає висновок позивача про те, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, є закінченим на одинадцятий день, безпідставним та необґрунтованим. Так, листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99- 99-24-03-09-17 роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення. Враховуючи наведене, правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, є триваючим, у зв'язку із чим є формально закінченим з моменту його суб'єктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур 13.11.2017, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення. Відтак, позивача підставно та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Просить в задоволенні позову відмовити.

14.02.2018 представником позивача подано відповідь на відзив. Зі змістом відзиву Позивач не погоджується у повному обсязі. Щодо визнання правопорушення триваючим, важає, що не достатньо посилатися на ч.1 ст.467 МК та визнати правопорушення за ст.470 МК триваючим без надання жодних пояснень та аргументації. Відповідач у відзиві не вказує, яким саме чином він визначив дату виявлення правопорушення. Крім того, зважаючи на те, що автомобіль позивача є транспортним засобом комерційного призначення, він належить іноземній юридичній особі, був увезений на митну територію України для виконання службових функцій в інтересах такого іноземного підприємства без мети здійснення транзиту, у відповідача були наявні всі підстави для поміщення його у належний для такого випадку митний режим-режим тимчасового ввезення. Підтримує позов у повному обсязі та вважає, що доводи викладені у Відзиві, не спростовують наведених у позові.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою в справі про порушення митних правил №5784/20900/17 від 05.12.2017, винесеною заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винною в тому, що вона 07.04.2017 близько 17:26 год. через пункт пропуску «Рава-Руська-Гребенне» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символом зеленого кльору «зелений коридор» ввезла на митну територію України траснпортний засіб марки ««Mercedes Benz НОМЕР_2», НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща) в митному режимі «транзит», без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті траснпортних засобів на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Одначасно було встановлено відсутність у ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 13.11.2017.

Зазначене правопорушення зафіксовано протоколом про порушення митних правил №5784/20900/17 від 13.11.2017.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 ст. 381 Митного кодексу України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з главою 55 p. XII Митного кодексу України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

З матеріалів справи вбачається, що в наданих позивачем поясненнях з причин не вивезення нею автомобіля у встановлений Митним кодексом України строк за межі митної території України, остання вказала, що причиною тому є те, що інспектором митниці під час пропуску в»їзду 07.04.2017 на митну територію України ввезеного нею службового автомобіля, такий постановлено як тимчасово ввезений для комерційного використання в режимі «транзит», проте вона надала усі необхідні документи та заявила режим «тимчасове ввезення».

Разом з тим, як встановлено з оскаржуваної постанови та підтверджується матеріалами справи, до митного контролю позивач не надала жодної митної декларації, а в ЄАІС ДМСУ не виявлено інформації щодо заявлення позивачем під час ввезення 07.04.2017 автомобіля митного режиму «тимчасове ввезення». Такі докази не надані позивачем ні під час складення протоколу про порушення митних правил, ні суду при розгляді даної справи.

За наведених обставин, вищевказаний транспортний засіб ввезено позивачем на митну територію України в митному режимі «транзит», що також підтверджується витягом з АСМО «Інспектор - 2006».

За положеннями статей 90, 93 МК України товари, транспортні засоби, комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Частиною 1 ст. 95 МК України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). До строків, зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Митного кодексу України, у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Нормами Митного кодексу України встановлено, що транспортні засоби особистого користування входять в категорію товари, а переміщення товарів громадянами з метою транзиту здійснюється з дотриманням строків, передбачених ст. 95 МК України. В свою чергу, транспортні засоби комерційного призначення не належать до товарів та не можуть бути пропущеними смугою руху «зелений коридор».

Як підтверджується матеріалами справи, автомобіль, яким керувала позивач, 07.04.2017 переміщувався саме смугою руху «зелений коридор».

Положеннями ч. 1 ст. 105 МК України визначено, що у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту). Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 189 МК України).

Частиною 1 ст. 110 МК України передбачено, що забезпечення дотримання вимог митного режиму тимчасового ввезення здійснюється шляхом: застосування міжнародного митного документа (книжки А.Т.А. або книжки CPD), що містить чинну міжнародну гарантію сплати митних платежів, встановлених законом на імпорт товарів; надання фінансової гарантії у порядку, передбаченому розділом X цього Кодексу. При цьому, гарантія дотримання вимог митного режиму тимчасового ввезення не вимагається, зокрема, щодо транспортних засобів комерційного призначення (п. 8 ч. 3 ст. 110 цього Кодексу).

Пунктом 59 ч. 1 ст. 4 МК України визначено поняття транспортного засобу комерційного призначення, яким є будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

В свою чергу, транспортними засобами особистого користування є наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно (п. 60 ч. 1 ст. 4 МК України).

Відповідно до п.п. b, с ст. 1 глави 1 Додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 р.) комерційне використання транспортних засобів означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, а приватне використання - перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Аналіз вищенаведених норм Митного кодексу України та Конвенції дає підстави вважати, що транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-резидентами в службових цілях, а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України, не відносяться до транспортних засобів комерційного призначення.

З огляду на викладене, є необґрунтованими покликання позивача на ввезення нею 07.04.2017 транспортного засобу на митну територію України в митному режимі «тимчасового ввезення» та на те, що автомобіль марки «Mercedes», НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_1, є транспортним засобом комерційного призначення.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, ОСОБА_2 при ввезенні 07.04.2017 вказаного автомобіля смугою руху «зелений коридор» ввезла транспортний засіб як фізична особа в режимі «транзит», оскільки будь-який інший митний режим передбачає обов'язкове письмове декларування транспортного засобу, що зареєстрований в іншій державі, та виконання інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України. Оскільки позивач цих вимог не дотрималася, при ввезенні автомобіля не представила належних доказів, які б підтверджували комерційне використання такого, відтак, підстав для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування немає. Інші доводи сторони позивача вказаних висновків суду не спростовують.

Окрім цього, не заслуговують на увагу доводи позивача про порушення відповідачем строків притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення митних правил з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Встановлено, що перевищення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу, не є підставою для завершення митного режиму «транзит», а предмети, після перевищення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу не можуть використовуватися для вільного обігу на митній території України, оскільки такі не поміщені в митний режим імпорту згідно глави 13 МК України. Після спливу зазначених строків такі продовжують перебувати на митній території України з порушенням умов митного режиму «транзит» тобто із порушенням законодавства, що свідчить про триваючий характер правопорушення.

Отже, днем виявлення такого правопорушення є фіксація в протоколі про порушення митних правил, а тому в силу ст. 467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня виявлення.

Матеріали справи свідчать, що правопорушення, за яке ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності полягає в порушенні нею строку транзитного перевезення транспортного засобу, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України, який згідно з протоколом про порушення митних правил митним органом виявлено 07.04.2017, відтак відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України, а тому, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, ст. ст. 90, 93, 95, 192, 470, 486, 508, 509 МК України, суд, -

у х в а л и в :

постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митними правопорушеннями Скоромного Ярослава Ігоровича № 5784/20900/17 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/

Копія вірна.

Суддя Чорна С.З.