Справа № 820/408/18
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 р. № 820/408/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Ломаги А.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та Здоров'я" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення відповідача від 30.10.2017 р. №, № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в акті планової виїзної документальної перевірки від 13.10.2017 №15583/20-40-14-01-08/36226540 є необґрунтованим, ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень та не відповідають обставинам справ, а тому спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечувала, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 18.09.2017р. по 06.10.2017р. Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Красота та Здоровя» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 30.06.2017р., валютного законодавства за період з 01.01.2015р. по 30.06.2017р., з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р. по 30.06.2017р.

За результатом перевірки складено акт перевірки від 13.10.2017 №15583/20-40-14-01-08/36226540, за висновками якого встановлено порушення позивачем:

- Пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 350733 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 350733 грн.;

- Пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 389703 грн., в тому числі за серпень 2015 року в сумі 389703 грн.;

За результатом проведеної перевірки відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

1. Податкове повідомлення-рішення від 30.10.2017 № про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 350 733 грн.;

2. Податкове повідомлення-рішення від 30.10.2017 № про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 487128,75 грн. (389 703 грн. податкове зобов'язання і 97 425,75 грн. штрафні санкції).

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. Рішенням ДФС №681/6/99-99-11-01-01-25 від 10.01.2018 в задоволені скарги відмовлено повністю, податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Красота та Здоровя» пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з податковим номером 36226540.

Видами діяльності позивача за КВЕД є виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань (основний), виробництво парфумних і косметичних засобів, виробництво ефірних олій, оптова торгівля фармацевтичними товарами, неспеціалізована оптова торгівля та інші.

Судом встановлено, що підставою для встановлення вказаних висновків та винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, укладених позивачем з ТОВ «Схід-Опт-Торг».

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Схід-Опт-Торг» (Постачальник) та ТОВ «Красота та Здоровя» (Покупець) було укладено договір №4 від 03.08.2015.

Згідно п. 1.1 договору, Постачальник зобовязується передати у власність Покупця товар, асортимент, кількість та ціна на який встановлюються у видаткових накладних на кожну партію товару, які підписуються уповноваженими представниками сторін та є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору витрати по доставці несе Покупець.

Згідно п. 5.2 договору оплата за поставлений товар здійснюється в національній валюті України шляхом сплати грошових коштів на банківський рахунок Постачальника на умовах відстрочки платежу в додатково обумовлений сторонами строк.

Відповідно до п. 5.3 договору Покупець має право оплатити товар повністю або частково після його отримання, а також достроково оплатити отриманий товар.

03 серпня 2015 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №4 від 03.08.2015.

Згідно додаткової угоди №1 від 03.08.2015 сторони домовились доповнити розділ 5 договору пунктом 5.4 наступного змісту: « 5.4. Оплата за поставлений товар за кожною з поставок здійснюється протягом шістдесяти днів з дня підписання відповідної видаткової накладної».

На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи видаткові накладні: №7 від 04 серпня 2015 року на суму 445071 грн. з ПДВ; №19 від 06 серпня 2015 року на суму 245058 грн. з ПДВ; №28 від 10 серпня 2015 року на суму 287590,80 грн. з ПДВ; №33 від 11 серпня 2015 року на суму 228061,44 грн. з ПДВ; №44 від 13 серпня 2015 року на суму 326520 грн. з ПДВ; №45 від 14 серпня 2015 року на суму 90540 грн. з ПДВ; №65 від 25 серпня 2015 року на суму 279960 грн. з ПДВ; №80 від 27 серпня 2015 року на суму 129417,60 грн. з ПДВ; №85 від 31 серпня 2015 року на суму 306000 грн. з ПДВ.

У підтвердження транспортування придбаного товару позивачем надано до матеріалів справи договір про надання послуг з транспортування від 11.01.2010, товарно-транспортні накладні №306393 від 31.08.2015; №304219 від 04.08.2015; №305394 від 11.08.2015; №305517 від 14.08.2015; №306189 від 27.08.2015; №305408 від 13.08.2015; №305107 від 10.08.2015; №306101 від 25.08.2015, акти здачі-приймання транспортних послуг №15 від 31.08.2015, №17 від 14.08.2015, платіжні доручення №14184 від 14.09.2015; №14172 від 11.09.2015; №14030 від 02.09.2015, що підтверджують оплату послуг з транспортування.

Позивач частково оплатило вартість поставленого товару на суму 170 398,33 грн., що підтверджується наданим до суду платіжним дорученням №13806 від 25 серпня 2015 року.

Як вбачається з додаткової угоди №2 від 23.09.2015, сторони домовились доповнити розділ 5 договору №4 від 03.08.2015 пунктом 5.5 наступного змісту: « 5.5. Товар поставляється на умовах товарного кредиту з відстроченням остаточного розрахунку до 03 серпня 2018 року. На суму заборгованості нараховуються проценти на рівні облікової ставки Національного банку України за відповідний період. Проценти підлягають оплаті в день оплати суми основної заборгованості. Днем нарахування процентів є день оплати суми основної заборгованості». Також, згідно цієї додаткової угоди п. 5.4. розділу 5 договору виключено з умов договору.

Таким чином, несплата грошових коштів за товар не свідчить про нереальність господарської операції, оскільки товар продано на умовах товарного кредиту.

Вказаний товар було придбано ТОВ «Красота та Здоровя» у ТОВ «Схід-Опт-Торг» для використання у власній господарській діяльності, що підтверджується наданими до матеріалів справи первинними документами.

З наданих первинних документів вбачається, що ТОВ «Красота та здоров'я» є виробником різних дієтичних добавок і косметичних засобів: «Лецитин Мега», «Комплекс шкіра, волосся, нігті», «Альфа-липоевая кислота», «Акулячий хрящ», «Вітамін С 500», «Гіалуронова кислота», «L-Аргінін», «L-Карнітін», «Магнезиум В6», «Кальцій-Д3», «Діаретон», «Глістерікс», «Таблетки від печії «Рефлюксол», «Рутин», «Мелатонін», «Габа-Макс», «Зелена кава», «Колаген», «Ерос мен», «Йохімбе», «Лібідо вумен», «Кальцій-Д3 жувальні таблетки», «Каскара Саграда», «Спіруліна Мега», «Лакто-Лайк», «Йогурт-Лайк», «Комплекс для схуднення «Прима», «Індол-3-карбінол», «Вітавіт Енерджи», «Вітавіт Здоровя», «Вітавіт Юніор», «Гліцин комплекс», «Чарівна крейда + Вітаміни», «Чарівна крейда + Мікроелементи», «Аскорбінова кислота», «Біотин», «Сорбоактив», «Чарівна крейда», «Гліцин», Дріжджі пивні «Осокор» тощо.

З наданих до матеріалів справи зразків пакування продукції вбачається: виробник ТОВ «Красота та здоровя», а також склад, який включає в себе придбані у ТОВ «Схід-Опт-Торг» речовини.

Використання придбаних у ТОВ «Схід-Опт-Торг» речовин в кінцевій продукції виробництва ТОВ «Красота та здоровя» також підтверджується наданими до матеріалів справи технічними умовами і висновками державної санітарно-епідеміологічної експертизи на відповідні дієтичні добавки, косметичні засоби, погодженими і перевіреними у встановленому законом порядку.

Продукція, вироблена ТОВ «Красота та здоровя» в тому числі з речовин, придбаних у ТОВ «Схід-Опт-Торг», в подальшому була реалізована оптовим та роздрібним покупцям, що підтверджується наданими до суду договорами та первинною документацією.

Використання в господарській діяльності придбаних у ТОВ «Схід-Опт-Торг» стелажів підтверджується наказом керівника позивача про введення їх в експлуатацію від 31.08.2015 №9-ОС, інвентаризаційним описом №1 і №2 від 09.10.2015, проведеними на підставі наказу керівника позивача №79/1 від 28.09.2015.

До матеріалів справи додані калькуляції вартості виробництва продукції №КА-0003396 від 11.08.2015, №КА-0003378 від 05.08.2015, №КА-0003379 від 11.08.2015, №КА-0003382 від 05.08.2015, №КА-0003401 від 26.08.2015, №КА-0003395 від 11.08.2015; №КА-0003394 від 11.08.2015, що підтверджує використання пакетів zip-молнія, придбаних у ТОВ «Схід-Опт-Торг», при виробництві продукції «Беруші»

З наданого до суду наказу керівника позивача №56/1 від 30.06.2015 вбачається, що з метою підвищення захисту продукції і уникнення претензій, для всіх товарів підприємство використовує терморукав і етикетку контролю першого розтину. Терморукав і етикетку контролю першого розтину придбано у ТОВ «Схід-Опт-Торг».

Також на підтвердження фактичного отримання, використання у виробництві і подальшої реалізації товарів від ТОВ «Схід-Опт-Торг» позивачем надано до суду оборотно-сальдові відомості по рахунку 201 і по рахунку 26 за період з 01.08.2015 по 31.08.2015.

Таким чином, господарські операції ТОВ «Красота та здоровя» мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Суд зазначає, що про фактичне виконання умов договору свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» і п. 2.4. ст. 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку».

Статтею 1 розділу 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з ст. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до ст. 14.1.156 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з ст. 198.3. Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В даному випадку виконання договорів поставки між позивачем та його контрагентом підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунком на оплату, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 198.2 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентом виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Слід звернути увагу на те, що зауваження щодо форми та змісту наданих податкових накладних з боку контролюючого органу в акті перевірки відсутні.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач та ТОВ «Схід-Опт-Торг» належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України .

Крім того, суд не приймає посилання відповідача в акті перевірки на відсутність у ТОВ «Схід-Опт-Торг» достатніх трудових ресурсів та основних фондів для виконання договірних обємів робіт за зазначений час та у встановлені терміни, з огляду на наступне.

Відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Окрім того, суд зазначає, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження факту отримання товарно-матеріальних цінностей та послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах з підстав викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином формування податкового кредиту та податкового зобовязання платником ПДВ здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України за правилом першої події.

З огляду на недоведеність нереальності господарських операцій суд вважає необґрунтованим висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 350733 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 350733 грн.

Також суд критично ставиться до тверджень відповідача про фіктивність ТОВ «Схід-Опт-Торг».

Як вбачається з пояснень відповідача, такі твердження ґрунтуються на даних Реєстру облікових карток субєктів фіктивного підприємництва і ухвалі слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2015 по справі №756/13088/15-к.

Дані щодо наявності в інформаційних базах ДФС відомостей про фіктивність ТОВ «Схід-Опт-Торг», то така інформація датована 08.04.2016р., тоді як спірні господарські операції здійснені в серпні 2015 року. Отже, дані контролюючого органу не містять інформації про стан контрагента у період здійснення спірних операцій.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2015 по справі №756/13088/15-к, кримінальне провадження в цій справі здійснюється щодо інших підприємств, а не ТОВ «Схід-Опт-Торг». ТОВ «Схід-Опт-Торг» згадується в ухвалі тільки в контексті здійснення однієї господарської операції з іншим, ніж позивач, підприємством, і вилученої в ході обшуку однієї податкової накладної щодо ТОВ «Схід-Опт-Торг». Окрім того, як вбачається з акту перевірки, ухвала слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2015 по справі №756/13088/15-к не досліджувалась контролюючим органом підчас перевірки. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказана ухвала не стосується предмету даної справи і не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Схід-Опт-Торг».

За приписами статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, перевіряючи правомірність такого рішення, суд відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України повинен перевірити, чи прийняте воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України

Керуючись ст.ст. 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та Здоров'я" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 30.10.2017 р. №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 30.10.2017 р. № НОМЕР_1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Красота та Здоров'я" (61001, м.Харків, вул.Сомівська, буд.12-Б, ) судові витрати в загальному розмірі 12567(дванадцять тисяч п'ятсот шістдесят сім) грн. 94 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.03.2018 року

Суддя О.М. Тітов