Справа № 734/3368/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Іванюк Т.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2018 року Справа № 734/3368/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року у справі:

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного фонду України в

Чернігівській області

про: визнання бездіяльності протиправною та

зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про:

- визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови позивачу у вчиненні дій для перерахунку його пенсії на підставі заяви від 23.09.2017 р. з урахуванням індексації, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги при звільненні з військової служби;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням індексації у розмірі 6699,90 грн., грошової допомоги для оздоровлення у розмірі 25123,50 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 25123,50 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 162117,45 грн., та виплатити, з урахуванням раніше виплачених коштів, заборгованість, з 11.08.2017 р.;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області в подальшому виплачувати позивачу пенсію з урахуванням індексації у розмірі 6699,90 грн., грошової допомоги для оздоровлення у розмірі 25123,50 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 25123,50 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 162117,45 грн., без обмеження кінцевої дати.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме:

- визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо відмови у вчиненні відповідних дій для перерахунку пенсії позивача на підставі заяви про перерахунок пенсії від 23.09.2017 р., з урахуванням індексації, грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії позивачу, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 25123, 50 грн., грошової допомоги для оздоровлення у розмірі 25123, 50 грн., індексації у розмірі 6699, 90 грн. та провести виплату заборгованості по пенсії, з урахуванням раніше виплачених коштів, починаючи з 11.08.2017 р.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

Позивач у своїй апеляційній скарзі просить змінити рішення суду першої інстанції, доповнивши його частинами щодо задоволення його позовних вимог стосовно грошової допомоги при звільненні з військової служби, посилаючись на те, що з отриманої суми вказаної допомоги було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і вона підлягає врахуванню при обчисленні розміру його пенсії.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині вказаних позовних вимог.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові в повному обсязі, посилаючись на те, що спірні виплати не мають постійного характеру та не підлягають врахуванню при обчисленні пенсії позивача.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

У судове засідання 28.02.2018 р. сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ст. 310 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апелянтів, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 70% грошового забезпечення.

Під час обчислення розміру пенсії позивача, до складу грошового забезпечення не було включено індексацію, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та одноразову грошову допомогу при звільненні, тому що вказані види виплат не були зазначені в довідці, яку надав позивач під час призначення пенсії.

23.09.2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням індексації, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірах, зазначених у довідках військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2017 р.

Листом від 29.09.2017 р. № 1620/03/к-12 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивача про відмову в задоволенні його вимог у зв`язку з тим, що виплата пенсії йому здійснюється у відповідності з чинним законодавством.

Позивач, вважаючи протиправними такі дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи судове рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), постановою КМУ від 17.07.1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі Постанова № 393), постановою КМУ від 07.112007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі Постанова № 1294), Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 р. № 260 (далі Інструкція № 260), постановою КМУ від 06.04.1998 р. № 452 (далі Постанова № 452), наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 р. № 75 (далі Наказ № 75), постановою КМУ від 22.12.2010 р. № 1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Постанова № 1170), постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі Постанова № 3-1), наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 р. № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» (далі Положення № 530), Постановою КМУ від 18.05.1998 р. № 697 (далі Постанова № 697).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. З ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У п. 7 Постанови № 393 передбачено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону № 2011-ХЇІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

При цьому, Постановою № 1294 впорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (п. 3).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби та винагорода за тривалість безперервної військової служби.

Законом № 2011-XII також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією № 260, відповідно до яких розмір грошової допомоги на оздоровлення обчислюється з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на які військовослужбовець має право згідно із законодавством на день вибуття у щорічну основну відпустку (відповідну її частину) (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп. 30.4 п. 30 розділу XXX Інструкції № 260).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп.пп. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції № 260).

У свою чергу, одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону №2011-ХІІ.

Водночас, розмір даної допомоги встановлений ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII та пунктом 5.6.1 розділу V Інструкції № 260, відповідно до яких військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 2 Закону № 400/97-ВР Постановоою № 697 затверджено перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій.

До вказаного переліку не включені підйомна допомога, вихідна допомога та індексації, які виплачуються військовослужбовцям. Відповідно з даних сум нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Постановою № 1170 відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 400/97-ВР затверджений перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно даного переліку до нього не входить вихідна допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби та індексація, відповідно з цих сум утримується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

У ст. 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок збору, розгляду та направлення на виконання документів щодо пенсій військовослужбовців врегульований Постановою № 3-1 та Положенням №530.
Так, згідно з п. 7 Постанови № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Водночас, статтею 63 закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 28.05.2013 р. у справі № 21-97а13.

При цьому, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні належать до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 р. у справі № 21-70а15.

Виходячи з викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що на отримувані позивачем суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, а тому суми таких виплат підлягають врахуванню для здійснення перерахунку його пенсії.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача повинен бути зроблений не у зв`язку із зміною розміру його грошового забезпечення, а у зв`язку з поданням ним у порядку, встановленому ст. 63 Закону № 2262-ХІІ додаткових документів, які дають право на відповідне підвищення пенсії.

Доводи апелянта-відповідача про те, що виплати, з урахуванням яких позивач просить здійснити перерахунок його пенсії, не є складовими грошового забезпечення, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними з огляду на вищевикладене.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги відповідача, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків щодо наявності у позивача права на перерахунок його пенсії з урахуванням всіх вищезазначених складових.

Більш того, апеляційний суд приймає до уваги та враховує доводи апелянта-позивача про те, що одноразова грошова допомога при звільненні, з якої сплачено внески на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, підлягає врахуванню при розрахунку розміру його пенсійного забезпечення, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10.03.2015 р. по справі № 21-70а15, та безпідставно не було прийнято до уваги судом першої інстанції при вирішенні спору по суті.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції посилається на рішення ВСУ від 12.09.2017 р. у справі № 21-1115а16 /Т.1 а.с.62/, яке на теперішній час відсутнє як в ЄДРСР, так і на офіційному веб-сайті ВСУ.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційних скарг, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів також звертає увагу й на те, що позивач у своєму адміністративному позові оскаржує бездіяльність відповідача щодо відмови у вчиненні відповідних дій для перерахунку його пенсії.

Проте, як вбачається з вищевстановлених обставин справи, фактично в даному випадку спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли внаслідок дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача, а не бездіяльності, що у відповідності до ст. 9 КАС України та з урахуванням положень ст. 245 КАС України (ст.ст. 11, 162 КАС України у редакції, чинній на момент прийняття судом першої інстанції постанови у цій справі) для повного і всебічного захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача доцільним і необхідним є вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх шляхом визнання протиправними саме дій відповідача, якими порушено права позивача на отримання пенсії у належному розмірі.

Водночас, судом першої інстанції зазначені обставини не були встановлені, а вказані норми процесуального законодавства не застосовані, що призвело до визнання протиправною бездіяльності, яка фактично не була допущена відповідачем.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу й на те, що судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача було вказано чіткі суми виплат, які мають бути враховані відповідачем, що є втручанням в дискреційні повноваження органу ПФУ та не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Водночас, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку його пенсії з урахуванням сум індексації, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги при звільненні з військової служби та зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок та виплату з 11.08.2017 р., з урахуванням раніше виплачених коштів.

Водночас, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача в подальшому виплачувати позивачу пенсію з урахуванням відповідних видів грошового забезпечення є вимогами на майбутнє та не підлягають задоволенню згідно із завданнями адміністративного судочинства, регламентованими ст. 2 КАС України.

Отже, судом першої інстанції було правильно встановлено наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням індексації, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, однак порушено норми матеріального та процесуального права при вирішенні позовних вимог в іншій частині та розв`язанні спору по суті, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягають задоволенню частково, постанова Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року скасуванню, адміністративний позов задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі заяви від 23.09.2017 р., з урахуванням грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії та виплату пенсії позивача, з урахуванням грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні з військової служби з 11.08.2017 р., з вирахуванням раніше виплачених коштів за відповідний період.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 03 березня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.