Справа № 812/216/18
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

28 лютого 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/216/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Привілля» про забезпечення позову приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Привілля» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.09.2017 № , від 20.09.2017 № ,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Привілля" до Головного управління ДФС у Луганській області, в якому позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 07.09.2017 № , від 20.09.2017 № , від 20.09.2017 № .

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 у справі № 812/2112/17 роз'єднано позовні вимоги приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Привілля" до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень у самостійні провадження.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 прийнято до провадження адміністративну справу № 812/216/18 за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Привілля" до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.09.2017 № , від 20.09.2408.

26.02.2018 позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у справі № 812/216/18 шляхом зобов'язання ГУ ДФС у Луганській області видалити з інтегрованої картки платника ПСП «Агрофірма Привілля» відомості про наявність податкової заборгованості станом на 01.01.2018, зокрема: ПДВ з ввезених на територію України товарів (крім ПДВ від операцій з ввезення лікарських засобів, дозволених для виробництва) (код бюджетної класифікації 14070100) - наявний борг 20023,92 грн; мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності (код бюджетної класифікації 15010100) - наявний борг 100119,54 грн.

В обґрунтування заяви позивач послався на те, що 28.12.2017 позивач повідомив відповідача про оскарження до суду податкових повідомлень-рішень від 20.09.2017 № та № , однак в порушення пункту 56.18 Податкового кодексу України відповідач врахував суми визначені в оскаржених рішеннях, як узгоджені, та відобразив їх у ІКП позивача як борг (заборгованість) станом на 01.01.2018. Як наслідок, маючи заборгованість у 2018 році, позивач був позбавлений права укладати зовнішньоекономічні контракти, купувати валюту, був обмежений у можливостях вчиняти інші правочини в межах господарської діяльності (реалізація рухомого і нерухомого майна тощо). Частина контрагентів позивача припинили або "заморозили" співпрацю, оскільки існування заборгованості станом на 01.01.2018 було оприлюднено відповідачем на сайті ДФС України. Окрім того, відповідно до положень підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Податкового кодексу України існує загроза позбавлення позивача статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з такого.

Положеннями частини другої статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям обґрунтованості, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії.

Предметом даної справи є перевірка правомірності прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень від 20.09.2017 № № , , які винесені на підставі проведеної документальної невиїзної перевірки ПСП "Агрофірма Привілля" з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення, за окремою митною операцією від 21.03.2017 № UA702010/2017/000213, за результатами якої складено акт від 07.09.2017 № 249/12-32-14-08/31844498.

Разом із тим, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, оскільки у такому випадку фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Під час розгляду судом даного клопотання не знайшло свого об'єктивного підтвердження посилання позивача на очевидну протиправність дій чи рішень відповідача.

Так, статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії чи рішення відповідача мають ознаки протиправності та призвели до негативних наслідків ПСП "Агрофірма Привілля", на які посилається позивач, зокрема, що останній був позбавлений права укладати зовнішньоекономічні контракти, купувати валюту, був обмежений у можливостях вчиняти інші правочини в межах господарської діяльності (реалізація рухомого і нерухомого майна тощо), частина контрагентів позивача припинили або "заморозили" співпрацю, дії відповідача направлені на позбавлення статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Окрім того, судом установлено, що станом на час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову відповідачем у зв'язку з надходженням ухвали суду по справі № 812/2112/17 виключено з обліку основного платежу з ПДВ з ввезених на територію України товарів в сумі 15178,39 грн, за штрафними санкціями в сумі 3794,60 грн; виключено з обліку основного платежу мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 75891,93 грн, за штрафними санкціями в сумі 18972,98 грн, що підтверджується витягом з інтегрованих карток платника податку ПСП «Агрофірма Привілля» (арк. спр. 47-51).

За таких обставин, відсутня необхідність вжиття заходів забезпечення позову в запропонований позивачем спосіб.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, у ході розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову судом не встановлено того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, не виявлено існування очевидних ознак протиправності дій чи рішень Головного управління ДФС у Луганській області, та порушення прав або інтересів позивача цими діями чи рішеннями.

Беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, про існування очевидних ознак протиправності дій чи рішень Головного управління ДФС у Луганській області, та порушення прав або інтересів позивача цими діями та рішеннями, суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

У зв'язку з відмовою в задоволені заяви витрати зі сплати судового збору не відшкодовуються.

Керуючись статтями 150, 151, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Привілля» про забезпечення позову приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Привілля» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.09.2017 № , від 20.09.2017 № відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ.О. Свергун