Справа № 263/16557/17
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 лютого 2018 р. Справа №263/16557/17

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Лазарєв В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - УПФ), в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність УПФ щодо не виплати пенсії з квітня 2017 року, зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії та скасувати рішення про зупинення виплати пенсії.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21 грудня 2017 року вказану позовну заяву направлено на розгляд Донецького окружного адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати протиправною бездіяльність УПФ щодо припинення виплати пенсії з квітня 2017 року, зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії та скасувати рішення про зупинення виплати пенсії.

Згідно з листа УПФ від 07.06.2017 року №85/К-01-01-01, виплата пенсії позивачу була зупинена з квітня 2017 року.

З відповідним позовом ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя 18.12.2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції. Тобто, позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду із даним позовом.

Так, з аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

В силу приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 27 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справах: «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року по справі №17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Суд зазначає, що виплата пенсії носить періодичний (щомісячний) характер, а тому позивач, якщо вважав неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії, мав реальну можливість та повинен був дізнаватися про порушення своїх прав.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, дослідивши обставини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, та враховуючи, викладені у позовній заяві, пояснення, суд дійшов висновку про порушення позивачем норм чинного процесуального законодавства, в частині строку звернення з позовом до суду.

Вищевказана позиція відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у рішеннях від 08.12.2015 року № 21-5653а15 та № 21-5440а15, від 05.04.2016 року № 454/1774/13-а.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху і встановити позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Лазарєв В.В.