Справа № 165/2358/17
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/2358/17
Провадження № 2-а/165/19/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області Слюсарука Тараса Патрісовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №970633 від 31 травня 2017 року,

встановив:

05 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до старшого лейтенанта поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області Слюсарука Т.П. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №970633 від 31 травня 2017 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії АР №970633 від 31 травня 2017 року винесеною відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.15.9 «и» ПДР України, правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн. Вважає оскаржувану постанову такою, що складена із порушенням норм чинного законодавства та його прав, оскільки, твердження інспектора про те, що він порушив вимоги знаку «Зупинка і стоянка заборонена» не відповідає дійсності. Вказує, що дійсно 31 травня 2017 року о 01 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки "Фольксваген Т4", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Устилуг Волинської області в черзі до митного посту і після того, як у нього із відповідачем Слюсаруком Т.П. виник спір відповідач навмисно спровокував вчинення ним правопорушення. Так, на вимогу працівників поліції він мав намір припаркувати автомобіль на .зупинці поблизу магазину, однак поліцейські заважали руху його транспортного засобу, знімали відео і скориставшись його тяжким станом здоров'я склали протокол та винесли оскаржувану постанову. Крім того, йому було надано незрозумілу і нечитабельну копію постанови, тим самим інспектор порушив його право на її оскарження. Вважає, що факт вчинення ним правопорушення ґрунтується виключно на припущеннях і вигадках працівників поліції. Вважає, що не порушував ПДР України, а відповідач складаючи протокол та згодом постанову діяв упереджено та незаконно. У зв'язку з вищевикладеним просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача серіїАР №970633 від 31 травня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити з підстав в ньому наведених.

Відповідач - інспектор ГР патрульної поліції Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Слюсарук Т.П. у судове засідання не з'явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про отримання ним судових повісток (а.с. 35,36).

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що 31 травня 2017 року її чоловік ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки "Фольксваген Т4", реєстраційний номер НОМЕР_1, став у живу чергу до митного посту у м. Устилуг. Після того, як вони доїхали до знаку «Стоп», перед шлагбаумом автомобіль зупинили працівники поліції, зокрема відповідач Слюсарук Т.П. Після того як вони виявили, що автомобіля немає в списку, позивач вказав, що він є інвалідом бойових дій та інвалідом ІІ групи, а тому має право на позачерговий проїзд. Поліцейські зазначили, що таких пільг немає і сказали, що оштрафують за порушення вимог знаку, який забороняв зупинку транспортного засобу. Сказали з'їхати в сторону, щоб не затримувати чергу на паркувальний майданчик біля магазину, що знаходився поряд. ОСОБА_1, маючи намір виконати вимоги працівників поліції почав руху автомобілем у вказаному напрямку, однак на пів дороги правоохоронці зупинили автомобіль, вискочивши попереду нього. Вона ж в той час ішла за транспортним засобом і проводила з використанням мобільного телефону відеозйомку. Поліцейські просили позивача надати їм документи, що посвідчують право керування транспортним засобам, однак, коли чоловік надав такі документи вони все ж повідомили, що складають протокол про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Після того, позивачу ОСОБА_1 стало дуже погано і по поверненню додому його госпіталізували у ЦМЛ м. Нововолинська з діагнозом мікроінсульт.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, покази свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Постановою серії АР №970633 від 31 травня 2017 року інспектор ГР патрульної поліції Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Слюсарук Т.П. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме здійснення зупинки ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п.15.9 "и" ПДР України, на водія автомобіля марки "Фольксваген Т4", реєстраційний номер НОМЕР_1, позивача ОСОБА_1 наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. (а.с.6).

Відповідно до ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.15.9 «и» ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП наступає при порушенні водіями вимог дорожніх знаків, зупинки транспортного засобу, тощо.

Об'єктивність пояснень позивача та показів свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні підтверджується наданими як позивачем так і відповідачем відеозаписами (а.с. 39 адміністративної справи №165/1428/17), які були оглянуті у судовому засіданні.

Також, у судовому засіданні, з копії постанови (а.с.8) були підтверджені пояснення позивача про вручення йому нечитабельної копії постанови, а відтак порушення відповідачем його права на її оскарження.

Однак, виносячи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України, інспектор не надав належної правової оцінки діям останнього, не врахував його пояснень та не встановив ступінь вини позивача, його майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідач - інспектор ГР патрульної поліції Волинської області м. Володимир-Волинський Слюсарук Т.П., який є суб'єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджували б правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, зазначеними вище і дослідженими у судовому засіданні електронними доказами підтверджується, що відповідач не роз'яснив позивачу його права, передбачені ст.268 КупАП.

За таких обставин твердження позивача на заперечення факту порушення вимог ПДР України заслуговують на увагу, як і твердження того що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач 31 травня 2017 року перед в'їздом на митний пост «Устилуг» запропонував позивачу для того, щоб не затримувати чергу в'їзду на митний пост виїхати з черги та припаркувати його автомобіль біля магазину, що знаходиться неподалік, після того, як позивач почав виконувати його вимогу на пів дороги зупинив автомобіль позивача та в подальшому пред'явив йому незаконне обвинувачення у порушенні вимог п.15.9 «и" ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не з'ясовано всіх фактичних обставин справи, було порушено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, а тому вважає за необхідне вищезазначену постанову скасувати.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72, 73, 75, 77, 241, 242, 244, 245 КАС України, на підставі ч.1 ст.122 КУпАП, - суд,

постановив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову інспектора ГР патрульної поліції Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Слюсарука Тараса Патрісовича серії АР №970633 від 31 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків визначених ч.2. ст.299 КАС України.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк