Справа № 522/23120/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/467/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Скибінської Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Одеса про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Управління патрульної поліції в м. Одеса, згідно якої просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 759197 від 06.12.2017 року, ухваленої лейтенантом Данільчук Вадимом Михайловичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень.

При цьому посилаючись на те, що 06.12.2017 року о 18 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем Опель Астра, номерний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі Київ-Одеса, на 450 км автодороги був зупинений працівником поліції лейтенантом Данільчук Вадимом Михайловичем. Зі слів інспектора ДАІ, він рухався по третій смузі руху при вільній першій та другій смугах, чим порушив п. 11.5. Правил дорожнього руху. На підтвердження свого звинувачення, йому не було надано належних доказів згідно зі ст. 251 КУпАП. Позивач зазначив, що незважаючи на його обґрунтовані заперечення щодо відсутності факту порушення ПДР, зазначеною посадовою особою, у його присутності відразу було прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень. З вказаною постановою позивач не погоджується, у зв'язку із чим був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовну заяву не визнала та просила суд у її задоволенні відмовити в повному обсязі.

Від представника відповідача надійшли письмові пояснення, згідно яких остання просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що факт порушення позивачем ПДР підтверджується відеозаписом з камери інспектора Данільчука В.М. та повністю спростовує доводи позивача. Так, у своїй позовній заяві останній посилається на те, що в правій смузі була перешкода у вигляді великовантажного автомобіля, а на узбіччі стояли люди, що ніяким чином не звільняє особу від відповідальності, оскільки на даній дорозі наявні три смуги для руху в одному напрямку, до того ж такі пояснення позивача суперечать його поясненням, наданим інспектору при розгляді справи.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

06.12.2017 року лейтенантом поліції Данільчук Вадимом Михайловичем було ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії БР № 759197, відповідно до якого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно із постановою серії БР № 759197 від 06.12.2017 року, суть вчиненого позивачем правопорушення полягала у тому, що 06.12.2017 року. о 17 годині 30 хвилин, позивач керуючи автомобілем Opel Astra д/з НОМЕР_1, рухався по трасі Киів-Одеса у крайній лівій смузі дороги, яка має три смуги руху в одному напрямку, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч та розворот, чим порушив п. 11.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач на місці вчинення правопорушення з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2017 року року серії БР № 759197 був ознайомлений та отримав копію постанови відразу, про що поставив свій підпис.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущені строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п. 1 р. І Інструкції №1395).

У відповідності до п.1 р. ІII Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином суд вбачає, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Згідно вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що йому не дали можливості в повному обсязі скористатися своїми правами, а саме скористатися юридичною допомогою, з огляду на те, що інспектор під час розгляду справи, роз'яснив гр. ОСОБА_1 його права, а саме що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом (ст. 63 Конституції України) та положення ст. 268 та ст. 308 КУпАП, що підтверджується відеозаписом № (час 17:33:54 год) з нагрудної камери DSJX3ZM365_ ZM0365 інспектора Данільчука Вадима Михайловича.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі - Правила, Правила дорожнього руху) передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху підтверджується поясненнями ОСОБА_1, зафіксовані відеозаписом № з камери DSJX3ZM365_ ZM0365 інспектора Данільчука Вадима Михайловича та повністю спростовує доводи позивача, викладені в позовній заяві. Так, з відеозапису вбачається, що позивач не заперечував того факту, що рухався в крайній лівій смузі дороги та, лише після того, як ознайомився зі змістом пункту 11.5 ПДР України, пояснив, що хотів повернути ліворуч. При цьому інспектор повідомив, що на місці розриву наявний дорожній знак 4.1 «Рух прямо», який забороняє поворот ліворуч, більш того, позивач не показав світловим покажчиком повороту про свій намір здійснити поворот ліворуч.

Положенням ч.2 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 4 статті 161 КАС України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Проте, позивач, стверджуючи про порушення з боку інспектора його прав, не надав суду доказів на спростування обставин викладених в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, які спростовували б факт порушення ним вимог п. 11.5 ПДР та ч2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії серії БР № 759197 від 06.12.2017 року лейтенант поліції Данільчук В.М. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись: ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 251, 252, 258, 268, 278, 280, ст.ст. 44, 47, 77, 161 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції в м. Одеса (м. Одеса, вул. Корольова, 5) про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено протягом десяти днів.

Суддя: А. Ю. Бойчук