Справа № 761/35841/17
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/214/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київського міського військового комісаріату, в якому просив визнати протиправною відмову Відповідача щодо направленні до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України пакету документів стосовно здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі настанні ІІІ групи інвалідності внаслідок виконання позивачем обов'язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності; зобов'язати Відповідача направити до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України пакету документів щодо здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі настанні ІІІ групи інвалідності внаслідок виконання позивачем обов'язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати однаразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні0 та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 13 листопада 1984 року по 10 листопада 1986 року проходив військову службу в лавах Збройних сил СРСР, та в цей час з 02 травня 1985 року по 10 листопада 1986 року приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан. 16 липня 2015 року Позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку з пораненням, контузією та захворюванням, що пов'язане з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країні де велись бойові дії. Позивач звертався до Відповідача із заявою про направлення поданих ним документів до Міністерства оборони України для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи, яка настала внаслідок отриманого поранення під час виконання обов'язків військової служби. Всупереч положенням Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975, Відповідач відмовив Позивачу у направленні його заяви та пакету документів до Міністерства оборони України для розгляду посилаючись на відсутність правових підстав для здійснення такої виплати у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивач вважає такі дії Відповідача протиправними, в зв'язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі.

Позивач у судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав свої письмові заперечення, в яких зазначив, що ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в тій редакції, на підставі якої звертається позивач, набрала чинності 01.01.2007р., а оскільки Закон зворотної дії в часі немає, то, відповідно, її положення не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли до цієї дати. Отже на день звільнення Позивача з військової служби у 1986 році та на даний час не існувало правової норми яка б давала право на отримання одноразової грошової допомоги, тому підстав для направлення документів Позивача до ДФ МОУ для розгляду не має. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 12 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, суд вважає за можливе вирішити справу за умовами чинного КАС України у цьому складі місцевого загального суду у відповідності до положень ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку письмового провадження у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському районному у м. Києві військовому комісаріаті, є учасником бойових дій в Афганастані з 02.05.1985р. по 10.11.1986р., що підтверджується довідкою від 19.07.2012р. №60 (а.с. 21).

З Довідки МСЕК серії 10 ААА № 809379 від 23.0.2013 року вбачається, що ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності з 23.07.2013 року до 23.07.2015 року. Причиною інвалідності зазначено поранення, контузія, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с 22).

Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0432321, встановлена ОСОБА_1 ІІІ група інвалідності призначене довічно.

З Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, оформлене протоколом №999 від 23.04.2013 року вбачається, що осколкові поранення волосистої частини голови (контузія головного мозку 1986р.), лівої кисті, наслідками яких стали рубці шкіри в зазначених анатомічних областях, що підтверджується висновком спеціаліста в галузі СМЕ Київського міського бюро СМЕ №245/ж від 11.02.2013р., які в подальшому призвели до розвитку: стійких залишкових явищ перенесеної контузії у вигляді посттравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ст. прогресуючого, кризового перебігу з вираженим церебростенічним і цефалічним синдромами, двобічною пірамідою симптоматикою, вегето-судинною дисфункцією, частими (1-2 на тиждень) судинними кризами змішаного характеру (лікворо-гіпертензивні, вертебро-базилярні), мнестичним зниженням, емоційно-вольовою нестійкістю. ЦВХ. ГПМО. Стан після ендоваскулярного видалення мішковидної аневризми ПМА/ПСА з права (29.03.2013). Після травматичний церебральний арахноїдит з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом, вираженими вестибулокоординаторними порушеннями, центральною вестибулярною дисфункцією ІІ-ІІІ ст. Поліангіонейропатія нижніх кінцівок. Атеросклеротічний кардіосклероз, що підтверджується медичними документами - поранення, контузія, захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. (а.с. 25)

Судом встановлено, що Позивач звертався до Київського міського військового комісаріату із відповідною заявою про направлення заяви та пакету документів до Міністерства оборони України для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи, проте листом від 29.08.2017 року № ВСЗ/1370 останній повідомив, оскільки первинне встановлення 3 групи інвалідності у зв'язку з пораненням, контузією, пов'язаними з виконанням обов'язків військової служби в країнах де велись бойові дії комісією МСЕК відбулось 23.07.2013р. до набрання чинності нової редакції статті 16 Закону Країни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», то права на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 №975 Позивач не має.

Між ти, вказані посилання Відповідача є помилковими, оскільки суперечать вимогам законодавства і судовій практиці.

Так, Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (ч. 5 ст. 17 Конституції України).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Так, згідно положень ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно ст. 41 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до статті 1 Закону «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, що діяла на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, надалі Закон №2011-XII) Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Дія Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зокрема, поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов'язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти (п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону).

Згідно зі статтею 12 Закону №2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції Українита законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно п."б" ч.1 ст.16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

В постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-563а14 по справі з аналогічними правовідносинами, визначено, що право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби. Крім того, визначено, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ч.9 ст.16-3 вищезазначеного Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який в свою чергу визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст).

Відповідно до п. 3 Порядку визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 п.6 вказаного Порядку передбачено, що Одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Наведені норма не містять посилань на встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин під час первинного чи повторного огляду медико-соціальною експертною комісією.

Як вбачається з матеріалів справи, ІІІ група інвалідності встановлена ОСОБА_1 за наслідками огляду з 23.07.2013р. та причиною інвалідності є поранення, контузія, захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №21-563а14 від 10 березня 2015 року, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разу, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2014 року справа №21-446а14.

Згідно положень п. 12 Порядку, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 11 Порядку передбачено, зокрема, що особа, якій виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності подає відповідний пакет документів саме уповноваженому органу.

Відповідно до п. 13 Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

З метою виконання вказаного пункту Порядку при Міністерстві оборони України створено Комісію, основним завданням якої у відповідності до Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого Наказом Міноборони України від 26.10.2016 № 564, зокрема, є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В судовому засіданні встановлено, що уповноваженим органом в даному випадку є Київський міський військовий комісаріат.

Аналізуючи зміст зазначених норм та положень, можна дійти висновку, що на Відповідача, у випадку вирішення вказаного питання покладено обов'язок подати у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Остаточне рішення щодо призначення або відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» приймається виключно Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум уповноважена приймати рішення.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. (ст. 2 Закону Країни «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, не надав суду достатніх і беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у направленні пакету документів до розпорядника бюджетних коштів - Міністерству оборони України щодо здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при настанні ІІІ групи інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 139 КАС України.

На підставі вище викладеного та керуючись Конституції України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»ст. 2, 73, 74, 77, 241, 242, 296 382, 383 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо відмови у поданні пакету документів до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Зобов'язати Київський міський військовий комісаріат подати висновок та документи розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, при настанні інвалідності ІІІ групи внаслідок виконання ним обов»язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду до або через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текс складено 09.02.2018р.