Справа № 428/557/18
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/557/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Висоцького Ігоря Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Висоцького Ігоря Олександровича (місцезнаходження: Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 476776 від 12 січня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Висоцького Ігоря Олександровича серії АР № 476776 від 12 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП. Відповідно до постанови, він 12 січня 2018 року о 20-12 год. на перехресті проспекту Центральний - проспект Гвардійський в м. Сєвєродонецьку, здійснив перехід проїзної частини дороги на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 4.9. Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що постанова є незаконною, оскільки не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а також посадова особа, яка винесла зазначену постанову, при розгляді справи допустила істотні порушення процесуальних прав позивача. Тому вказану постанову він просить скасувати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву з підстав, які в ній викладені. Додатково пояснив, що на його думку, він почав переходити дорогу на зелене світло, при цьому автомобілів на дорозі не було. Також позивач визнав, що на відеозаписі, наданому відповідачем, зображений саме він. Інспектор міг би обмежитися в даному випадку попередженням.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстав для її скасування немає. У письмовому відзиві також просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши письмові матеріали справи та електронні докази, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

12 січня 2018 року інспектором роти № 3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Висоцьким Ігорем Олександровичем в м. Сєвєродонецьку на перехресті проспекту Центральний та проспекту Гвардійський було винесено постанову серії АР № 476776 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 51 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 12 січня 2018 року о 20-12 год. на перехресті проспекту Центральний та проспекту Гвардійський в м. Сєвєродонецьку, здійснив перехід проїзної частини дороги на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 4.9 Правил дорожнього руху України.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 222, ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (зокрема, змісту п. 4 вказаної Інструкції).

Згідно із ч. 1 ст. 127 КУпАП непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху -тягнуть за собою попередження або накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 4.9. Правил дорожнього руху у місцях, де рух регулюється, пішоходи повинні керуватися сигналами регулювальника або світлофора.

У таких місцях пішоходи, які не встигли закінчити перехід проїзної частини дороги одного напрямку, повинні перебувати на острівці безпеки або лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а у разі їх відсутності - на середині проїзної частини і можуть продовжити перехід лише тоді, коли це буде дозволено відповідним сигналом світлофора чи регулювальника та переконаються в безпеці подальшого руху.

Суд зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, а саме факт переходу проїзної частини дороги на заборонений червоний сигнал світлофору 12 січня 2018 року о 20-12 год. на перехресті проспекту Центральний та проспекту Гвардійський в м. Сєвєродонецьку об'єктивно підтверджується наданим до суду відеозаписом події правопорушення.

Версія позивача про те, що він почав перехід дороги на зелений сигнал світлофору не підтверджується жодними доказами та, на думку суду, спрямована на ухилення позивача від адміністративної відповідальності. Крім того, згідно п. 4.9. Правил дорожнього руху пішоходи, які не встигли закінчити перехід проїзної частини дороги одного напрямку, повинні перебувати на острівці безпеки або лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а у разі їх відсутності - на середині проїзної частини і можуть продовжити перехід лише тоді, коли це буде дозволено відповідним сигналом світлофора чи регулювальника та переконаються в безпеці подальшого руху.

За таких обставин, відповідачем доведено, що у діях позивача 12.01.2018 року був наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості скористатися своїми правами, є неспроможними. По-перше, в позовній заяві позивач визнає факт оголошення йому його прав, вказаний факт також підтверджується відеозаписом, наданим відповідачем. По-друге, з відеозапису вбачається, що позивач не заявляв будь-яких клопотань під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. І нарешті по-третє (що є найголовнішим), право щодо подання доказів на користь своєї невинуватості, право на використання послуг професійного представника та інші процесуальні права існують у позивача і на стадії судового розгляду, проте позивач не надав до суду жодних доказів на користь своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові, яка стосується сфери забезпечення безпеки дорожнього руху, всупереч вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, хоча в судовому засіданні судом було з'ясовано, що відеозапис правопорушення було зроблено за пристрою, що розташований на одязі поліцейського. При цьому вимога ч. 3 ст. 283 КУпАП щодо вказівки у тексті постанови технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розповсюджується як на автоматичну так і на неавтоматичну відео фіксацію правопорушення, адже у ч. 3 ст. 283 КУпАП відсутня вказівка на спосіб відео фіксації правопорушення (автоматичний чи неавтоматичний, тобто такий, що зроблено за допомогою пристрою, що розташований на одязі поліцейського).

Разом з тим, відсутність у оскаржуваній постанові вказівки на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, жодним чином не вплинула на дотримання прав позивача та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Законна та обґрунтована постанова у справі про адміністративне правопорушення не може бути скасована з одних лише формальних міркувань.

Посилання позивача на те, що інспектор спочатку бажав накласти на нього стягнення у вигляді попередження, на думку суду не впливають на законність оскаржуваної постанови, адже по-перше остаточне рішення щодо накладення стягнення приймається уповноваженою особою під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, а по-друге вид стягнення в подібних категоріях справ про адміністративне правопорушення обирається уповноваженою за внутрішнім переконанням із урахуванням всіх обставин справи. В даному випадку, на думку суду, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. було співмірним із вчиненим позивачем правопорушенням, саме такий вид стягнення забезпечить приділення позивачем в подальшому більшої уваги дотриманню Правил дорожнього руху.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Стосовно вимог про визнання протиправними дій інспектора щодо складання постанови про адміністративне правопорушення, суд по-перше зазначає, що вказаний спосіб захисту прав позивача не належить до вичерпного переліку таких способів, які може застосувати суд в цій категорії справ згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України.

По-друге, відповідач згідно із нормами КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, мав право здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та складати в такому провадженні постанову на місці скоєння адміністративного правопорушення, а тому вимоги про визнання протиправними дій інспектора щодо складання постанови про адміністративне правопорушення на місці скоєння адміністративного правопорушення задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Залишити без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Висоцького Ігоря Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а постанову інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Висоцького Ігоря Олександровича у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 476776 від 12 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП - залишити без змін.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін