Справа № 815/708/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/708/18
УХВАЛА

23 лютого 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про визнання протиправними дій та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із вказаною позовною заявою, в якій просять суд визнати протиправними дії відповідача щодо видачі (оформлення) ОСОБА_4 договору найму на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1; скасувати відповідне рішення відповідача.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 2 частини 1 цієї ж статті визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Головне завдання адміністративної юстиції - утвердження верховенства права над адміністративним свавіллям, захист прав і законних інтересів громадян від неправомірних дій і рішень органів виконавчої влади і, врешті-решт, забезпечення законності у сфері публічного управління.

Публічно-правові відносини можна визначити як врегульовані правом суспільні відносини, що складаються в процесі здійснення державою, її органами та посадовими особами, іншими суб'єктами владних повноважень. Публічне право є певним чином функціонально-структурною підсистемою права, яка виражає державні, міждержавні і суспільні відносини. До предмета правового регулювання публічним правом належать такі об'єкти: побудова і функціонування держави та її інститутів; інститути громадянського суспільства; механізм і рівні самоврядування; засади правової системи, правотворчості і правозастосування; принципи, норми та інститути міждержавних відносин і міжнародних організацій.

Як зазначено у п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 9 вересня 2010 року N 19-рп/2010 475, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Згідно з п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12 липня 2011 року N 9-рп/2011 476 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

Обов'язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про право публічне, тобто спору про права і обов'язки в публічних правовідносинах.

З огляду на матеріали справи, позивачі вважають видачу Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради 11.01.2018 договору найму ОСОБА_4 на житлове приміщення кімнати АДРЕСА_1 неправомірним, оскільки позивачі є співвласниками жилої площі в гуртожитку АДРЕСА_2 згідно ордеру на жилу площу, виданого ОК «ЖО «Цементник» від 30.09.2013, і третя особа без законних підстав проживає в кімнаті 8 за вказаною адресою.

Таким чином, позивачі фактично просять визнати недійсним та розірвати договір найму житлового приміщення, зважаючи на відсутність у третьої особи права користування відповідним нерухомим майном, що свідчить про наявність спору про праве цивільне, тобто спору, який підсудний суду цивільної юрисдикції.

Крім того, на даний час в провадженні Суворовського районного суду міста Одеси перебуває справа № 523/19130/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що не мають користуватися житловими приміщеннями та зняття з реєстраційного обліку та зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 до ОСОБА_4, треті особи - Одеська міська рада, Обслуговуючий кооператив «Житлове об'єднання «Цементник», про втрату права користування житловим приміщенням та виселення.

Таким чином, судом встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться спір про праве цивільне, розсуд якого матиме наслідком вирішення відповідного питання щодо законності місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

Предметом цього спору є рішення, прийняте щодо житлових прав третьої особи. Більш того, позивачами, з посиланням на судові рішення, обґрунтовується адміністративний позов порушенням відповідачем оскаржуваним рішенням положень цивільного законодавства щодо житлових прав позивачів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.171 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1, ОСОБА_2 в даній позовній заяві до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про визнання протиправними дій та скасування рішення, - не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку із чим у відкритті провадження по справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.171 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 у відкритті провадження по справі за їх позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Роз'яснити позивачам, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати позивачам разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк