Справа № 756/11926/17
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/188/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року Оболонський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Лісовенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Бабіча Івана Ярославовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач 26 серпня 2017 року протиправно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач порушив вимоги ПДР, а саме здійснив зупинку автомобіля в забороненому місці. Позивач зазначив, що постанова була винесена протиправно, адже зупинку автомобіля здійснила інша особа, а позивач лише мав намір забрати автомобіль та відвести його в інше місце.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його представник надав письмові заперечення, в яких просив у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

26 серпня 2017 року відповідач Інспектор Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Бабіч Іван Ярославович склав постанову № 152749про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач здійснив зупинку автомобіля в забороненому місці в зоні дії знаку 3.34 ПДР (а.с.2).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На вимогу вищевказаних норм законодавства відповідачем надано суду відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення позивачем 26.08.2017, який здійснено на нагрудний відеореєстратор відповідача (а.с.33).

Із зазначеного відеозапису вбачається, що автомобіль позивача був дійсно припаркований в забороненому місці в зоні дії знаку 3.34 ПДР (а.с.33).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, зокрема пояснення сторін, дані, викладені в оскаржуваній постанові, суд критично ставиться до пояснень позивача щодо не паркування ним автомобіля в забороненому місці та відсутності в його діях порушень ПДР України. Зокрема суд вважає, що такі пояснення дані позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення у позовній заяві повністю спростовуються наданими поясненнями при складанні спірної постанови, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції. Пояснення позивача про те, що автомобіль в забороненому місці припарковано іншою особою, не підтверджено в судовому засіданні жодним належним та допустимим доказом.

Про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за ст. 122 КУпАП також вказує те, що матеріали справи не містять будь-які дані, які б спростовували доводи, викладені в оскаржуваній постанові. При розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, зокрема враховані пояснення правопорушника, дотримані вимоги ст. 251, 254, 256, 280 КУпАП, правильно визначено статтю, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 122, 247, 251, 254, 256, 280, 283, 284, 293 КУпАП, ст. 9, 76-78, 244-246 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Яценко