Справа № 599/564/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2018 Київ К/9901/1479/17 599/564/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2017 року (головуючий суддя Іваницький О.Р.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року (колегія суддів Гудим М.Я., Довгополов О.М., Пліш М.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Зборівського відділу Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправним рішення Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови йому в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 16 червня по 02 вересня 1986 року виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Факт участі в ліквідації аварії підтверджується записом у військовому квитку та довідкою Зборівського військкомату. В листопаді 2016 року, коли йому виповнилось 52 роки, звернувся до Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку. В задоволенні заяви позивачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджували дні виїзду, населений пункт зони відчуження та нарахування кратності заробітної плати.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено. Зокрема, визнано дії Зборівського відділу Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії із зменшенням пенсійного віку неправомірними та покладено зобов`язання на Козівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 11 листопада 2016 року. Вирішено питання про розподіл витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, Зборівський районний суд Тернопільської області виходив з того, що ОСОБА_1 з 16 червня по 02 вересня року 1986 року виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Факт участі в ліквідації аварії підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_1 та довідкою Зборівського військкомату, згідно якої він, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС користується пільгами другої категорії. На думку суду, вищезазначені докази належним чином підтверджують участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 16 червня по 02 вересня 1986 року, тобто не менше 5 календарних днів як цього вимагає законодавство, в зв`язку з чим на Козівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області було покладено зобов`язання призначити пенсію позивачу за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років з 11 листопада 2016 року.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 вересня 2017 року постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2017 року залишив без змін, апеляційну скаргу Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області без задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, Козівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області звернулося з касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року.

У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що в постанові правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1 чітко визначено, що документом, який засвідчує особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Тому відсутність такого посвідчення, а також інших документів, які б могли достовірно підтвердити особливий статус позивача, є підставою для відмови у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку як особі, яка приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Тому висновок судів першої та апеляційної інстанції, що на підтвердження особливого статусу особи можуть прийматися також інші документи, зокрема, ті, що подані позивачем, вважає неправильним.

Відзив на касаційну скаргу в установлений судом строк (до 20 січня 2018 року) позивачем не подано.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 03 березня 2016 року звернувся із заявою до Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про призначення пільгової пенсії за віком, однак отримав відмову в призначенні йому такої пенсії, оскільки відсутні первинні документи, що підтверджують його причетність до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто подані документи не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2017 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року відповідають не повністю, а викладені в них висновки частково спростовуються доводами касаційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, встановлено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 10 років.

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році від 1 до 14, у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

В статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. До повноважень Пенсійного фонду України та його територіальних управлінь не належить оформлення посвідчень учасників ліквідації та інших осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. Натомість органами, які здійснюють прийняття, перевірку документів, необхідних для видачі посвідчення, а також оформлюють та видають посвідчення відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є органи Міністерства соціальної політики України.

Документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені в Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 в (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

Відповідно до абзацу 6 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, суди попередніх інстанцій зробили передчасний висновок щодо того, що на підтвердження особливого статусу особи як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не обов`язково має подаватися посвідчення, а достатньо запису у військовому квітку.

У зв`язку з цим можна погодитись з доводами касаційної скарги про те, що неподання позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як єдиного документа, що підтверджує особливий статус особи, є підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2006 року в справі № 21-1048во06, де зазначено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Що стосується доводів касаційної скарги щодо того, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що позивач при зверненні для призначення пенсії пропустив тримісячний термін від дати його народження, а тому за правилами статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія мала бути призначена з дня звернення за пенсією, а не з дня, наступного за днем настання пенсійного віку, колегія суддів зазначає, що ці обставини не були встановлені в судах попередніх інстанцій, а тому за правилами статті 341 КАС України касаційний суд не приймає їх до уваги.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність задоволення касаційної скарги Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, визнати рішення про відмову йому в призначенні пенсії на пільгових умовах правомірною.

Відповідно до частин першої та третьої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки суди попередніх інстанцій не правильно застосували положення статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то їх рішення підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Зборівського відділу Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити.

Постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання незаконним рішення щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк
Судді: М.І. Гриців
Н.В. Коваленко