Справа № 804/5694/17
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2018 року справа № 804/5694/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року (ухвалену в м. Дніпрі у порядку письмового провадження суддею Олійником В.М.)

у справі №804/5694/17

за позовом концерну «СоюзЕнерго»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року концерн «СоюзЕнерго» звернувся у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 29 серпня 2017 року №122652/31965106 та зобов'язання зареєструвати податкову накладну від 20 червня 2017 року №99.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 29 серпня 2017 року №122652/31965106.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 20 червня 2017 року №99 в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що за результатами моніторингу поданої концерном «СоюзЕнерго» податкової накладної виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 49.20.7001 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення про відмову в реєстрації поданої накладної, оскільки надані платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, на що суд першої інстанції не звернув уваги. За таких обставин податковий орган наголошує на відсутності підстав для задоволення позовних вимог. Крім того зазначає, що зобов'язуючи податковий орган зареєструвати податкову накладну від 20 червня 2017 року №99 суд першої інстанції необґрунтовано перебрав на себе дискреційні повноваження Державної фіскальної служби України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, підтверджується матеріалами справи, одним з видів діяльності концерну «СоюзЕнерго» за кодами КВЕД 46.77, УКТЗЕД є оптова торгівля відходами та брухтом. При цьому, специфіка вказаного виду діяльності полягає в тому, що позивачем здійснюється придбання склобою у фізичних осіб (не платників податку на додану вартість) та його продаж юридичним особам (платникам податку на додану вартість).

На підставі договору поставки товару від 25 травня 2016 року №97, укладеного між концерном «СоюзЕнерго» і приватним акціонерним товариством «Ветропак Гостомельський Склозавод», та згідно заявки від 01 червня 2017 року №б/н, позивачем реалізовано склобою змішаного очищеного у кількості 68,5 т на суму 165480,60 грн., в тому числі податок на додану вартість 27580,10 грн. (а.с. 75-80).

На виконання зазначеного договору виписано податкову накладну від 20 червня 2017 року № 99.

Оплата товару здійснена 16 серпня 2017 року на підставі рахунку-фактури від 20 червня 2017 року №СФ-0000765 платіжним дорученням № в сумі 623288,52 грн., що підтверджується банківською випискою від 16 серпня 2017 року (а.с. 82, 85).

Організація перевезення та перевезення залізничним транспортом реалізованого склобою, в тому числі завантаження та розвантаження вагонів здійснювало товариство з обмеженою відповідальністю «Утиліта» на підставі договору транспортного експедирування від 01 червня 2016 року №ДГ-6, що підтверджується залізничною накладною від 20 червня 1017 року №46282729 та видатковою накладною від 20 червня 2017 року №РН-000873 на суму 165480,60 грн., в тому числі ПДВ 19607,46 грн. з відмітками покупця про отримання товару (а.с. 83, 84, 86-87).

Надання послуг транспортного експедирування підтверджуються також актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2017 року №ОУ-0000142 за червень 2017 року на суму 247628,14 грн., в тому числі ПДВ 41271,36 грн., що включає відшкодування залізнодорожнього тарифу та вартість експедиторських послуг, податковою накладною від 30 червня 2017 року №39, що підтверджується квитанцією №1 від 06 липня 2017 року про реєстрацію в ЄРПН за №, платіжним дорученням №309 в сумі 298550,45 грн., згідно з банківською випискою від 06 липня 2017 року (а.с. 88-90, 121).

При цьому, придбання склобою за податковою накладною від 20 червня 2017 року №99 здійснювалось у фізичних осіб, що підтверджується розрахунковими квитанціями, зафіксованими у книзі обліку розрахункових операцій №Г/001, зареєстрованій 03 червня 2016 року в Новомосковській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, видатковими касовими ордерами від 10 квітня 2017 року №82 та від 14 квітня 2017 року №83, звітом про використання коштів від 12 квітня 2017 року №АО-0000207, 13 квітня 2017 року №АО-0000208, 14 квітня 2017 року №АО-0000232 про придбання склобою змішаного в кількості 164,56 т, 143,34 т, 194,55 т на суму 181016,00 грн., 157674,00 грн., 214005,00 грн. відповідно (а.с. 92-99).

За договором про надання послуг від 01 червня 2016 року №ДГ-5 позивач використовував відкритий складський майданчик товариства з обмеженою відповідальністю «Утиліта» для діяльності по заготівлі та зберіганню склобою, також виконувалися послуги по очищенню та сортуванню склобою, в тому числі зважування та використання навантажувачів.

Господарську операцію з використання відкритого складського майданчика зафіксовано актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2017 року №ОУ-0000144 та контрагентом позивача, складена податкова накладна від 30 червня 2017 року №40, що підтверджується квитанцією від 10 липня 2017 року №1 про реєстрацію її в ЄРПН за № (а.с. 100-103).

Також, на виконання умов договору придбаний склобій змішаний позивачем передано для очищення та сортування до товариства з обмеженою відповідальністю «Утиліта», згідно з видатковою накладною від 12-14 квітня 2017 року №РН-0000489, №РН-0000490, №РН-0000508. В подальшому очищений та відсортований склобій повернуто позивачу, що підтверджується видатковими накладними від 12-14 квітня 2017 року №РН-0000112, №РН-0000113, №РН-0000114, актами про надання послуг від 12-14 квітня 2017 року №ОУ-0000074, №ОУ-0000075, №ОУ-0000076, податковими накладними від 12-14 квітня 2017 року №21 в сумі 8228,66 грн. (в тому числі ПДВ 1371,44 грн.), №24 в сумі 7167,58 грн. (в тому числі ПДВ 1194,60 грн.) та №27 в сумі 9728,38 грн. (в тому числі ПДВ 1621,38 грн.), платіжним дорученням №308 в сумі 248409,55 грн., згідно з банківською випискою від 06 липня 2017 року (а.с. 104-121).

Отриманий очищений склобій по вищезазначеній операції оприбутковано позивачем та використано у власній господарській діяльності шляхом подальшої реалізації приватному акціонерному товариству «Ветропак Гостомельський Склозавод», що відображено у бухгалтерському обліку товариства по рахункам 361, 6415 (а.с. 124, 125).

Позивач 04 липня 2017 року направив для реєстрації податкову накладну від 20 червня 2017 року № 99.

Згідно з квитанцією від 04 липня 2017 року про реєстрацію податкової накладної від 20 червня 2017 року № 99 під час її реєстрації податковим органом виявлено наступне: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування зупинена. Податкова накладна/розрахунок коригування відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 7001. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Концерном «СоюзЕнерго» до контролюючого органу за місцем обліку надано пояснення, в яких позивач просив зареєструвати податкову накладну від 20 червня 2017 року № 99, оскільки податкова накладна складена за результатами виконання реальної операції, що підтверджується відповідними первинними документами. Крім того, позивачем направлено копії первинних документів, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18-72).

29 серпня 2017 року комісією Державної фіскальної служби України прийнято рішення № 122652/31965106 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20 червня 2017 року №99 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою прийняття такого рішення контролюючим органом визначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Податковим органом зазначено про можливість оскарження прийнятного рішення в адміністративному або судовому порядку. Про зазначені обставини позивачу стало відомо з квитанції від 29 серпня 2017 року про реєстрацію податкової накладної.

Вважаючи, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної прийнято із порушенням чинного законодавства, концерн «СоюзЕнерго» звернувся до суду з позовом.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач належним чином обґрунтував правомірність своєї позиції, заявленої при поданні до реєстрації податкової накладної від 20 червня 2017 року №99 та надав відповідні копії письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, а саме додаток до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - додаток до Критеріїв) від 07 серпня 2017 року №18, в якому зазначено код згідно з КВЕД ДК 009:2010 - 46.77 та код згідно з УКТЗЕД/ДК 016-2010 - ; документ збережено на центральному рівні та прийнято на районному рівні 07 серпня 2017 року, що підтверджується квитанціями №№1, 2; додаток до Критеріїв від 18 серпня 2017 року №35, в якому зазначено код згідно з КВЕД ДК 009:2010 - 46.77 та код згідно з УКТЗЕД/ДК 016-2010 - 49.41.15-00.00, 49.20, (в графах придбання та постачання), документ збережено на центральному рівні 18 серпня 2017 року, але не прийнято на районному рівні, у зв'язку з виявленням помилки: «Код КВЕД 46.77 та відповідний код УКТЗЕД/ДК 016-2010 (постачання (виготовлення) товарів/послуг) , зазначені в Таблиці даних платника податку від 07 серпня 2017 року №18 уже враховано Комісією ДФС», що підтверджується квитанціями №№1, 2; повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним/розрахункам коригуванням від 21 серпня 2017 року №36, що підтверджується квитанцією №1, а саме копії: податкової накладної від 20 червня 2017 року №99; квитанції від 04 липня 2017 року № до податкової накладної від 20 червня 2017 року №99; договору поставки товару від 25 травня 2016 року №97 з додатковими угодами №№1-3; листа-заявки б/н від 01 червня 2017 року; рахунку-фактури від 20 червня 2017 року №СФ-0000765; видаткової накладної від 20 червня 2017 року №РН-0000873; залізничної накладної від 20 червня 2017 року №46282729; банківської виписки б/н від 16 серпня 2017 року; договору транспортного експедирування від 01 червня 2016 року №ДГ-6; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2017 року №ОУ-0000142, №ОУ-0000144, №ОУ-0000074, №ОУ-0000075, №ОУ-0000076; податкових накладних від 30 червня 2017 №№39, 40, 21, 24, 27; квитанцій від 06, 10 липня 2017 року та від 26, 27 квітня 2017 року до податкових накладних №№39, №40, №21, №24, №27; наказу від 02 лютого 2017 року №24-К; видаткових касових ордерів від 10 квітня 2017 року №82 та від 14 травня 2017 року №83; звітів про використання коштів від 12, 13, 14 квітня 2017 року №АО-0000207, №АО-0000208, №АО-0000232; книги обліку розрахункових операції РО №Г/001 від 03 червня 2016 року; договору про надання послуг від 01 червня 2016 року №ДГ-5; видаткових накладних для сортування та переробки від 12, 13, 14 квітня 2017 року №РН-0000489, №РН-0000112, №РН-0000490, №РН-0000113, №РН-0000508, №РН-0000114; остаточних калькуляцій вартості виробництва продукції від 12, 13, 14 квітня 2017 року №КА-0000211, №КА-0000219, №КА-0000225; банківської виписки б/н від 06 липня 2017 року акціонерного банку «Південний»; пояснень від 21 серпня 2017 року №1/21 до податкової накладної від 20 червня 2017 року №99.

Отже, позивач надав всі необхідні документи як на підтвердження реальності проведених господарських операцій, так і щодо правомірності підтвердження наданою податковою накладною обсягів постачання обсягам придбання по товарах, згідно з УКТЗЕД: 49.20.7001. Незважаючи на це, відповідач спочатку зупинив реєстрацію зазначеної податкової накладної, а після надання вищевказаних документів відмовив у її реєстрації, прийнявши оскаржуване рішення.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанції від 04 липня 2017 року №1 вбачається, що податкову накладну від 20 червня 2017 року №99 прийнято, але реєстрація по ній зупинена, оскільки вона відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки, а саме невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 7001.

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 №567 (далі - Критерії) містить у собі визначення двох різних критеріїв: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган зобов'язаний чітко вказати у квитанції на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що визначення фіскальним органом конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких наведено у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 №567 (далі - Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567, є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У квитанції, отриманій позивачем 04 липня 2017 року №1, податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, фіскальним органом в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких затверджено наказом №567 від 13 червня 2017 року (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 Податкового кодексу України.

Як зазначалося вище, позивачем надавалися відповідні копії первинних документів, які відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Податкового кодексу України.

Спірне рішення від 29 серпня 2017 року №122652/31965106 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20 червня 2017 року №99 у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідач прийняв на тій підставі, що надані платником податку копії документів складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. При цьому не зазначено, що саме у поданих документах відповідач вважає порушенням норм чинного законодавства та недостатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства, а також яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та протиправним, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено, а тому рішення підлягає скасуванню.

У зв'язку тим, що судом не встановлено підстав для відмови у реєстрації податкової накладної від 20 червня 2017 року №99, слід зобов'язати відповідача зареєструвати зазначену податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, є безпідставними посилання відповідача на втручання суду першої інстанції у дискреційні повноваження Державної фіскальної служби України, оскільки судом здійснювалися повноваження по забезпеченню ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, як суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про задоволення заявлених позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не встановлено, постанову суду першої інстанції у справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 23 лютого 2018 року.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим