Справа № 823/1596/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1596/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання нечинними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати нечинним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 2396 від 05.09.2017 про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_2 шляхом звільнення зі служби в поліції;

- визнати нечинним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 279 о/с від 20.10.2017 в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту ОВС);

- поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 20.10.2017.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 08.12.2016 проходив службу в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

22.07.2017 до керівництва Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області звернувся з рапортом дільничний офіцер сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_3, яким повідомив, що за місцем його проживання вчиняв неправомірні дії дільничний офіцер поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_2. Вказана подія зареєстрована в журналі ЄО від 22.07.2017 № 38489.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07.08.2017 № 2049 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_2.

Комісією 04.09.2017 підготовлено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_2 та наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.09.2017 № 2396 за вчинення проступків несумісних з подальшим проходженням служби ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції.

На підставі вказаного наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.09.2017 № 2396 та подання Черкаського відділу поліції відповідачем видано наказ № 279 о/с від 20.10.2017 згідно якого, у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, звільнено зі служби в поліції ОСОБА_2 з 20.10.2017.

Вважаючи оскаржувані накази відповідача нечинними та такими, які підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки обставини, зазначені у висновку службового розслідування, спростовуються наданими позивачем до справи письмовими доказами, то відповідачем не в повній мірі досліджено всі обставини події, щодо якої здійснено службове розслідування, у зв'язку з чим наявні правові підстави для задоволення позову.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення зі служби в поліції, з підстав агресивного поводження, пошкодження майна, вчинення ним бійки 22.07.2017 з своїм колегою капітаном поліції ОСОБА_3 та його знайомою гр. ОСОБА_4, який вказаними діями порушив норми професійної та службової етики, виявив неповагу та принизливе ставлення до громадян, а тому вчинення вищевказаних проступків є несумісним з подальшим проходженням служби в поліції дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі Дисциплінарний статут). Вказаний статут поширює свою дію на поліцейських.

Стаття 1 Дисциплінарного статуту передбачає, зокрема, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно частин 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частина 1 статті 7 Дисциплінарного статуту передбачає, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Зазначена інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб ОВС України при його проведенні.

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмування (поранення), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підпункт 2.2.5 пункту 2.2 розділу 2 Інструкції визначає, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту, начальник призначає службове розслідування з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рапорту дільничного офіцера сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 щодо вчинення неправомірних дій дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_2 - наказом ГУНП в Черкаській області від 07.08.2017 № 2049 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_2. Вказана подія зареєстрована в журналі ЄО від 22.07.2017 № 38489.

Комісією 04.09.2017 підготовлено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_2 та наказом ГУНП в Черкаській області від 05.09.2017 № 2396 за вчинення проступків несумісних з подальшим проходженням служби ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції.

Судом першої інстанції встановлено, що висновок про вчинення позивачем проступків, що на думку відповідача є несумісні з подальшим проходженням служби, здійснено виключно на поясненнях дільничного інспектора Голованя Р.Г., його знайомої ОСОБА_4 та сусіда ОСОБА_5, які спростовуються протилежними поясненнями позивача.

Однак, відповідачем під час службового розслідування не було враховано, що саме позивач (22.07.2017 після виникнення вищезазначеного конфлікту) зателефонував на спецлінію « 102» та повідомив, що майор поліції ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 - завдав позивачу тілесні ушкодження та одягнув на нього наручники. Вказану подію було зареєстровано в журналі ЄО 22.07.2017 за № 38458, в той час, як повідомлення майора поліції ОСОБА_3 зареєстровано в журналі ЄО від 22.07.2017 № 38489, тобто вже після повідомлення позивачем про вказану подію.

Крім того, згідно листів непрацездатності наданих позивачем, він перебував у тимчасовій непрацездатності в КЗ «Третя Черкаська міська лікарня» у період з 22.07.2017 по 24.07.2017 (серія АДЗ №290674 від 24.07.2017) та у КЗ «Черкаська обласна лікарня ЧОР» у період з 25.07.2017 по 07.08.2017 (серія АДЗ №283353 від 07.08.2017) та з 07.08.2017 по 17.08.2017 (серія АДЗ №283606), що свідчить про отримання позивачем внаслідок вищезазначеного конфлікту тілесних ушкоджень, однак вказані факти не були враховані відповідачем під час винесення оскаржуваних наказів.

Разом з цим, матеріалами службового розслідування відносно позивача не встановлено доказів отримання дільничним інспектором Голованєм Р.Г. та його знайомою ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та відомостей щодо пошкодження позивачем майна за адресою: АДРЕСА_1, а лише взято до уваги пояснення вказаних осіб про такі ушкодження (пошкодження).

Згідно п. 2 розділу 2 Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28.04.2016 № 326, визначено гідну поведінку, як недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. До того ж закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Таким чином, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку та особи порушника, начальник ГУНП може застосувати до нього стягнення у межах компетенції, виходячи із обставин справи. Працівник поліції згідно Присяги та Правил поведінки не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обов'язку кожного працівника.

Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов'язання, а саме бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування оскаржуваних наказів Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 2396 від 05.09.2017 та № 279 о/с від 20.10.2017 в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції, оскільки обставини, зазначені у висновку службового розслідування не відповідають дійсності, а відповідачем не в повній мірі досліджено всі обставини події, щодо якої здійснено службове розслідування.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується протиправність звільнення позивача із служби в поліції, суд першої інстанції, з метою належного та достатнього захисту прав позивача, вірно дійшов до висновку про необхідність поновлення позивача на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме: на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Файдюк В.В.,

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлений 22.02.2018.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.