Справа № 800/576/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2018 Київ П/9901/41/18 справа №800/576/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Пасічник С.С.,

Васильєвої І.А.,

Ханової Р.Ф.,

Хохуляка В.В.,

Юрченко В.П.

за участю секретаря судового засідання Лопушенко О.В.,

позивача ОСОБА_6, представника відповідача Мишковець О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_6 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовною заявою (з урахуванням змін та доповнень) до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання протиправною бездіяльності Президента України по невиданню указу про призначення позивача на посаду судді Запорізького окружного адміністративного суду строком на п'ять років; зобов'язання Президента України видати указ про його призначення на посаду судді Запорізького окружного адміністративного суду; стягнення з відповідача на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України моральної шкоди у розмірі 150 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 15 вересня 2016 року Вища рада юстиції (далі - ВРЮ) вирішила внести Президентові України подання про призначення його на посаду судді Запорізького окружного адміністративного суду строком на п'ять років, проте, Указом Президента України від 29 вересня 2016 року №425/2016, яким відповідно до статті 127, частини першої статті 128 Конституції України призначено строком на п'ять років у місцевих загальних судах на посади суддів відповідних осіб, ОСОБА_6 на посаду судді призначено не було, чим допущено протиправну бездіяльність, застосовано дискримінаційний та вибірковий підхід, а також порушено його право на доступ до професії судді.

Розгляд справи розпочинав Вищий адміністративний суд України.

В подальшому справу у відповідності до пункту 5 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі - КАС України) передано з Вищого адміністративного суду України на розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Позивач в письмових поясненнях на заперечення та відзив відповідача, в додаткових письмових поясненнях, а також в судовому засіданні висловив свої доводи та міркування стовно обставин справи та змісту позовних вимог, які за своїм змістом є аналогічними тим, що вже були наведені в самій позовній заяві, вимоги якої ОСОБА_6 просив задовольнити.

Відповідач в наданих до суду запереченнях і відзиві на позовну заяву, а також письмових поясненнях, його представник в судовому засіданні зазначили про безпідставність позовних вимог й просили відмовити ОСОБА_6. в задоволенні позову, посилаючись на те, що після 29 вересня 2016 року з огляду на імперативні приписи Законів України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII та "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VII від 02 червня 2016 року (далі - відповідно Закони №1401-VIII та №1402-VIII) Президент України позбавлений права приймати рішення щодо призначення суддів вперше на п'ять років на підставі подань ВРЮ, які надійшли Президенту України раніше цієї дати, а тому, враховуючи, що подання ВРЮ, зокрема, про призначення позивача на посаду судді, надійшло до Адміністрації Президента України лише 24 вересня 2016 року, то главою держави не було допущено протиправної бездіяльності щодо невидання указу про призначення ОСОБА_6 на посаду судді Запорізького окружного адміністративного суду строком на п'ять років, оскільки ним не порушено тридцятиденний строк, встановлений для видачі указу про призначення судді після отримання відповідного подання ВРЮ згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07 липня 2010 року (в редакції до 30 вересня 2016 року; далі - Закон №2453-VI).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, Суд встановив наступне.

15 вересня 2016 року ВРЮ прийняла рішення №2277/0/15-16 про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_6 на посаду судді Запорізького окружного адміністративного суду строком на п'ять років.

Відповідне подання ВРЮ №119/0/12-16 від 23 вересня 2016 року про призначення на посаду суддів 21 особи (у тому числі й позивача) направлено до Адміністрації Президента України із супровідним листом цієї ж дати та отримано наступного дня, тобто 24 вересня 2016 року.

Указом Президента України від 29 вересня 2016 року №425/2016 призначено строком на п'ять років у місцевих загальних судах на посади суддів відповідних осіб, проте, ОСОБА_6 на посаду судді Запорізького окружного адміністративного суду призначений не був.

Адміністрацією Президента України листом від 25 жовтня 2016 року №02-01/3080 повернуто до ВРЮ матеріали щодо осіб, які не були призначені на посади суддів відповідно до подань, які надійшли до 30 вересня 2016 року, зокрема, і матеріали щодо ОСОБА_6

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 128 Конституції України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) перше призначення на посаду професійного судді строком на п'ять років здійснюється Президентом України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 131 Конституції України внесення подання про призначення суддів на посади або звільнення їх з посад віднесено до компетенції ВРЮ.

Статтею 74 Закону №2453-VІ передбачено, що призначення на посаду судді здійснюється Президентом України на підставі та в межах подання ВРЮ, без перевірки додержання встановлених цим Законом вимог до кандидатів на посаду судді та порядку проведення добору кандидатів на посаду судді. Будь-які звернення щодо кандидата на посаду судді не перешкоджають його призначенню на посаду судді. Викладені в таких зверненнях факти можуть бути підставою для порушення Президентом України перед компетентними органами питання про проведення в установленому законом порядку перевірки цих фактів. Президент України видає указ про призначення судді не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання ВРЮ.

За змістом частини 3 статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

02 червня 2016 року Верховна Рада України прийняла Закон №1401-VIII, яким внесено зміни до Конституції України щодо правосуддя, та цього ж дня - Закон №1402-VIII. Зазначені закони набрали чинності 30 вересня 2016 року.

Цими законами запроваджено нові засади формування та механізми кадрового оновлення суддівського корпусу, зокрема, скасовано п'ятирічний термін призначення суддів та передбачено зайняття посад суддями лише безстроково.

Пунктом 29 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII передбачено, що кандидати на посаду судді, які були зараховані до резерву на заміщення вакантних посад суддів та включені до рейтингового списку, у разі якщо закінчення трирічного строку припало на період одного року до набрання чинності цим Законом, а також кандидати, щодо яких на день набрання чинності цим Законом внесені рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, але яких не призначено на посаду судді, мають право взяти участь у доборі на посаду судді у порядку, встановленому цим Законом, без складання відбіркового іспиту та проходження спеціальної підготовки. Такі кандидати повторно складають кваліфікаційний іспит та беруть участь у конкурсі на зайняття посади судді відповідно до результатів такого іспиту.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1401-VIII матеріали та подання ВРЮ про призначення суддів строком на п'ять років, не розглянуті до дня набрання чинності цим Законом, повертаються до Вищої ради правосуддя для вирішення питання про призначення суддів на посади відповідно до Конституції України з урахуванням внесених цим Законом змін.

Згідно зі статтею 128 Конституції України (в редакції з 30 вересня 2016 року) призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, Президент України до набрання чинності Законом №1402-VIІI, тобто до 30 вересня 2016 року, був наділений повноваженнями щодо видання указу про призначення на посаду судді вперше на п'ять років на підставі подання ВРЮ протягом 30 днів з дня надходження такого подання, тоді як після 30 вересня 2016 року з огляду на наведені імперативні приписи Законів №1401-VIII та №1402-VІII він вже позбавлений права приймати рішення щодо призначення суддів вперше на п'ять років на підставі подань ВРЮ, навіть якщо вони надійшли раніше цієї дати.

Як вже зазначалось, подання ВРЮ про призначення, зокрема, ОСОБА_6 на посаду судді, надійшло до Адміністрації Президента України 24 вересня 2016 року й Президент України мав видати відповідний указ не пізніше тридцяти днів з дня його надходження. Проте, 30 вересня 2016 року, тобто до спливу встановленого законом строку для видання указу, Президент України втратив повноваження щодо призначення суддів у порядку, який діяв раніше.

Частиною 2 статті 2 КАС України закріплено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені вище норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку про відсутність ознак протиправності в діях Президента України щодо виокремлення кандидатури позивача з переліку кандидатів на посади суддів, відносно яких ВРЮ було внесено відповідне подання, та невключення цього кандидата в проект указу про призначення суддів, позаяк Президент України не порушив встановленого законом строку для видання відповідного указу.

Не можна погодитись і з доводами ОСОБА_6 про те, що Президент України, не видавши указ про призначення його на посаду судді, допустив щодо нього дискримінаційні дії, оскільки діяв вибірково, та порушив принцип рівності, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів вчинення Президентом України таких дій, а твердження позивача про їх вчинення лише на підставі того, що стосовно інших кандидатів відповідний указ був виданий, є необґрунтованим.

Крім того, ОСОБА_6 не позбавлений можливості реалізувати своє право стати суддею відповідно до пункту 29 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІII.

Що ж стосується позовних вимог про зобов'язання Президента України видати указ про його призначення на посаду судді Запорізького окружного адміністративного суду та стягнення з відповідача на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України моральної шкоди у розмірі 150000 грн., то позовні вимоги в цій частині є похідними від вимог про визнання протиправною бездіяльності Президента України, а тому також задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України, зокрема, від 20 червня 2017 року (справа №800/570/16) та від 18 липня 2017 року (справа №800/581/16).

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 255, 257, 262, 266, п.5 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 (АДРЕСА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича (01220, м.Київ, вул.Банкова, 11) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Пасічник С.С.

Судді: Васильєва І.А.

Ханова Р.Ф.

Хохуляк В.В.

Юрченко В.П.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2018 року.