Справа № 820/249/13-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2018 Київ К/9901/655/18 820/249/13-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Харківське автотранспортне підприємство»

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2013 (суддя Панова М.М.)

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2013 (судді Донець Л.О., Кононенко З.О., Бондара В.О.)

у справі № 820/249/13-а

за позовом Індустріальної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

до Відкритого акціонерного товариства «Харківське автотранспортне підприємство»

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року Індустріальна міжрайонна державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - позивач, Індустріальна МДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Харківське автотранспортне підприємство» (далі - відповідач, ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство»), в якому просив суд стягнути суму податкового боргу в розмірі 424 887,54 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2013, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2013, адміністративний позов задоволено повністю: стягнуто з розрахункових рахунків ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» суму податкового боргу 424 887 грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2013 і прийняти нове рішення.

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» припинено користування земельними ділянками, а податковим органом не надано жодного доказу наявності договору оренди земельної ділянки в позивача та позивач ніколи не мав договорів оренди будь-яких земельних ділянок.

Судом встановлено, що ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» має податковий борг перед бюджетом у сумі 424 887,54 грн., що виник внаслідок: несплати в установлений строк грошового зобов'язання з податку з орендної плати за землю, визначеного платником податків на підставі: декларації № 1813 від 29.01.2010 р., сума яка нарахована 161 303,52 грн., сума яка сплачена 46 184,71 грн., сума боргу 115 118,81 грн.; декларації № 1403 від 28.01.2011 р., сума яка нарахована 161 303,52 грн., сума яка сплачена 00,00грн., сума боргу 161 303,52грн.; декларація № 1472 від 16.01.2012 р., сума яка нарахована 161 303,52 грн., сума яка сплачена 13 441,96 грн., сума боргу 147 861,56грн.

Відповідно до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, посадовими особами податкового органу була проведена камеральна перевірка платника податку на землю ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» з питань порушення граничних термінів надання платіжного доручення до установи банку: несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов'язання протягом строків, а саме: своєчасності сплати податку за землю по строку 30.09.2009.

Результати перевірки оформлено актом № 351/15-329/01268727/7 від 16 лютого 2012 року, в якому встановлені порушення граничних термінів надання платіжного доручення до установи банку: несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничних строків.

На підставі акту перевірки було прийнято податкове повідомлення - рішення від 16.02.2012 року № у зв'язку з порушенням граничного строку сплати суми грошового зобов'язання по податку на землю за затримку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 6036, 50 грн. , штрафні санкції 603 грн. 65 коп.

Відповідно до вимог статті 59 Податкового кодексу України, позивачем 12.03.2012 року було складено та направлено відповідачу податкову вимогу за № 269 на загальну суму 289 864, 29 грн., у тому числі основний платіж: 289 864, 29 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 603,65 грн., яку було отримано відповідачем 12.03.2012 року, що підтверджується відповідною відміткою на податковій вимозі.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про плату за землю» (закон діяв до 01.01.2011) власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Також відповідно до статті 14 Закону України «Про плату за землю» платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, визначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що за наявності у ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» податкового зобов'язання, самостійно визначеного у поданій ним податковій декларації, та несплаченого у встановлені Законом строки, у податкового органу виникає право на стягнення такого податкового боргу.

При цьому, скаржником самостійно обчислена сума земельного податку за користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Північна, 4, документами на право користування якою відповідачем в деклараціях було зазначено дані державного земельного кадастру, а також державний акт серії ХР-38-01-001927 за № 543 від 21.04.1999, а відтак доводи касаційної скарги щодо того, що право користування земельною ділянкою припинено спростовуються матеріалами справи.

Крім того, як вбачається з додатку 1 до податкової декларації з плати за землю «Відомості про наявні земельні ділянки» місцезнаходження земельної ділянки, податкові зобов'язання за користування якою задекларовані відповідачем, - вул. Північна, 4. В той час як в касаційні скарзі скаржник зазначає, що податковим органом не доведено наявність договору оренди земельної ділянки по вулиці Свистуна, 4, що ніяк не пов'язано із задекларованими податковими зобов'язаннями ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» за деклараціями № 1813 від 29.01.2010 р., № 1403 від 28.01.2011 р., № 1472 від 16.01.2012 р.

Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Харківське автотранспортне підприємство» залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2013 у справі № 820/249/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко
З оригіналом згідно