Справа № 808/1766/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Справа № 808/1766/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

представника позивача: Бєлікової К.Г.,

представника відповідача: Жовтоножко Д.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІТО»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІТО» (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 21 березня 2017 року форми «В1» № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 324 867,00 гривень за звітні періоди, за які подано декларації: грудень 2015 року, березень та липень 2016 року, та у зв'язку з тим, що заявлені до відшкодування суми ПДВ на дату складення цього податкового повідомлення - рішення відшкодовано у розмірі 324 867,00 гривень відповідно до абз. 1, 2 п. 123.1 ст. 123 розділу III Податкового кодексу України визначено податкове зобов'язання з ПДВ та зобов'язано сплатити суму податку у розмірі 324 867,00 гривень та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 162 433,50 гривень, прийняте на підставі акту перевірки від 03.03.2017 року № 091/08-01-14-03/13607028, як таке, що не відповідає чинному законодавству України, а також порушує права та охоронювані інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Літо».

В обґрунтування позову позивач посилається на протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення - рішення від 21.03.2017 № на підставі висновків Акту перевірки від 03.03.2017 року № 091/08-01-14-03/13607028. Вважає висновок щодо неправомірного включення позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачену при придбанні у ТОВ «НВП «Техно - Консалт» напівпричепів бортових згідно договорів купівлі - продажу №196 від 18.11.2015, №197 від 18.12.2015, №201 від 17.03.2016, №202 від 17.03.2017, №208 від 06.07.2016, №209 від 06.07.2016, №210 від 27.07.2016, №211 від 27.07.2016 на загальну суму з ПДВ 1949200 грн. за податковими накладними, заповненими з порушеннями без вказівки коду УКТ ЗЕД по імпортованим напівпричепам, неправомірними. Також стверджує, що придбаний товар не є підакцизним товаром, а також позивач не здійснював імпортування вказаних напівпричепів на митну територію України, їх було придбано на території України у резидента - ТОВ «НВП «Техно - Консалт».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечує проти позову з підстав викладених у письмовому відзиві (вх. №3814 від 06.02.2018), просить відмовити у задоволенні позову.

Відзив відповідача мотивований тим, що за результатом проведеної відповідачем планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ЛІТО» встановлено, що до декларації з ПДВ по операціям з придбання напівпричепів бортових у ТОВ «НВП «Техно - Консалт» у складі податкового кредиту включено суму ПДВ у грудні 2015 року 160 000 грн., у березні 2016 року 61533 грн. 33 коп., у липні 2016 року 103333 грн. 34 коп., разом на суму ПДВ 324 866 грн. 67 коп. Відповідно до наданих податкових накладних, ТОВ «НВП «Техно - Консалт» придбало напівпричепи у Вінницького обласного військово-патріотичного об'єднання. В свою чергу згідно бази даних ДФС України «Архів податкової звітності», Вінницьким обласним військово-патріотичним об'єднанням у податкових накладних на продаж напівпричепів Schmitz Cargobull на ТОВ «НВП «Техно - Консалт» було вказано коди УКТ ЗЕД . Крім того, згідно АС «Податковий блок» Вінницьке обласне військово-патріотичне об'єднання є імпортером та імпортує ідентичний товар. Стверджує, що код товару згідно УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України) повинен зазначатись за всім ланцюгом постачання таких товарів до моменту їх продажу кінцевому споживачу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІТО» зареєстроване як юридична особа 31.01.1994, , та перебуває на податковому обліку в Запорізькій ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

В період з 16.01.2017 по 24.02.2017 на підставі направлень виданих Головним управлінням ДФС у Запорізькій області від 16.01.2017 №19, від 18.01.2017 №23, від 18.01.2017 №24, від 18.01.2017 №22, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, наказів ГУ ДФС у Запорізькій області №1359 від 30.12.2016 та №255 від 10.02.2017, фахівцями відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.09.2016 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 30.09.2016, за результатами якої складено Акт від 03.03.2017 №091/08-01-14-03/13607028.

Висновками Акту від 03.03.2017 №091/08-01-14-03/13607028 серед іншого встановлено, порушення ТОВ «ЛІТО»: п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 п. 201.2 п. 201.10 ст. 201, п. 200.1, п. 200.3 п. 200.4, п. 200.14, ст. 200, ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 p. № 2755-VI, п. 7 наказу Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» в результаті чого, завищено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника у банку у загальній сумі 324 867грн., в тому числі по періодах: за грудень 2015 року в сумі 160 000 грн., за березень 2016 року в сумі 61 533 грн., за липень 2016 року в сумі 103 333 грн.

Не погодившись із висновками Акту перевірки позивачем було подано заперечення від 09.03.2017 вих. №177, яке залишено без задоволення Листом відповідача від 20.03.2017 вих. №2064/10/08-01-14-03-11.

21.03.2017 на підставі Акту від 03.03.2017 №091/08-01-14-03/13607028 ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення - рішення форми «В1» №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 324 867,00 гривень, у т.ч. за звітні періоди, за які подано декларації: грудень 2015 року в сумі 160 000 грн., березень 2016 року в сумі 61 533 грн., липень 2016 року в сумі 103 333 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням - рішенням форми «В1» № від 21.03.2017 позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності прийнятого відповідачем податкового повідомлення - рішення суд виходить з наступного.

Згідно з пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. ст.198 Податкового кодексу України зазначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів чи послуг; дата отримання платником податку товарів чи послуг.

Пунктом 198.3. ст.198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України)

Відповідно до п. 200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України)

У п. 201.8. ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Отже, Податковим кодексом України забороняється включати до складу податкового кредиту витрати по сплаті ПДВ, що не підтверджені податковими накладними, складеними в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації їх у порядку, визначеному законодавством.

Як свідчать матеріали справи, у перевіряємому періоді ТОВ «ЛІТО» придбало напівпричепів бортових Schmitz Cargobul l на підставі договорів купівлі - продажу укладених з ТОВ «НВП «Техно - Консалт» №196 від 18.11.2015, №197 від 18.12.2015, №201 від 17.03.2016, №202 від 17.03.2017, №208 від 06.07.2016, №209 від 06.07.2016, №210 від 27.07.2016, №211 від 27.07.2016 на загальну суму з ПДВ 1949200 грн.

Так, згідно Акту перевірки реальність здійснення спірних господарських операцій між ТОВ «ЛІТО» та ТОВ «НВП «Техно - Консалт» податковим органом під сумнів не ставиться.

Позивач надав до перевірки усі первинні документи, які детально описані в акті перевірки, в тому числі податкові накладні, про що вказано в акті перевірки. Дотримання умов щодо реєстрації спірних податкових накладних у порядку, визначеному законодавством актом перевірки не заперечується.

На момент складання податкових накладних ТОВ «НВП «Техно - Консалт» зареєстроване як платник податку на додану вартість, а також ТОВ «ЛІТО» є зареєстрованим платником ПДВ, що не заперечується відповідачем.

Отже, контрагент, як зареєстрований платник ПДВ, мав право складати податкові накладні у день виникнення податкових зобов'язань та видавати їх ТОВ «ЛІТО», а Товариство, враховуючи вимоги чинного законодавства, мало право сформувати податковий кредит.

Ставлячи під сумнів правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 324 867грн, сплачену при придбанні у ТОВ «НВП «Техно - Консалт» напівпричепів бортових Schmitz Cargobull, контролюючий орган виходить з наступного:

Як вказано в податкових накладних, ТОВ «НВП «ТЕХНО- КОНСАЛТ» придбано напівпричепи Schmitz Cargobull у Вінницького обласного Військово - патріотичного об'єднання. Згідно бази даних ДФС України «Архів податкової звітності» підтверджено придбання підприємством ТОВ «НВП «ТЕХНО-КОНСАЛТ» напівпричепів Schmitz Cargobull у Вінницького обласного Військово-патріотичного об'єднання. В свою чергу, згідно бази даних ДФС України «Архів податкової звітності» Вінницьким обласним Військово-патріотичним об'єднанням у податкових накладних на продаж напівпричепів Schmitz Cargobull на ТОВ «НВП «ТЕХНО-КОНСАЛТ» було вказано коди УКТ ЗЕД- . Крім того, згідно АС «Податковитй блок» Вінницьке обласне Військово-патріотичне об'єднання є імпортером та імпортує в 2013 році ідентичний товар.

Тобто, відповідач вважає, що твердження ТОВ «ЛІТО» про відсутність кодів УКТ ЗЕД у податкових накладних на продаж напівпричепів від Вінницького обласного Військово-патріотичного об'єднання на ТОВ «НВП «ТЕХНО-КОНСАЛТ» не підтверджено.

Також відповідач посилається на Лист ДПАУ від 16.07.2012 №19145/7/15-3417-20 «Щодо коду УКТ ЗЕД у податковій накладній», в якому вказано, що відповідно до пункту 201.1 статті 201 розділу V Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках визначені підпунктами "а" - "і" обов'язкові реквізити, зокрема для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, у податковій накладній має бути вказаний код товару згідно з УКТ ЗЕД (підпункт "і" пункту 201.1 статті 201 розділу V Кодексу).

При реалізації придбаних імпортованих чи підакцизних товарів платники податку - продавці, які не є безпосередніми імпортерами чи виробниками вказаних товарів, у випадку коли податкова накладна, на підставі якої такі товари були придбані, не містить коду згідно з УКТ ЗЕД щодо таких товарів, самостійно визначають код товару згідно з УКТ ЗЕД відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України", з урахуванням пояснень і методичних рекомендацій Держмитслужби, та зазначають його в податковій накладній.

Таким чином, на думку відповідача, код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України) повинен зазначатись за всім ланцюгом постачання таких товарів до моменту їх продажу кінцевому споживачу.

Однак, щодо відсутності в спірних податкових накладних вказівки на код товару згідно УКТ ЗЕД, то як вбачається зі змісту пп. і) п. 201.1 ст. 201 ПК України вказана вимога встановлюється щодо підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України.

Статтею 1 Закону України «Про Митний тариф України» передбачено, що митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно з частинами першою, другою статті 67 Митного кодексу України УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Відповідно до положень статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Разом із тим, в акті перевірки не вказано обставини, за якими відповідач дійшов до висновку щодо необхідності вказівки в спірних податкових накладних, виписаних ТОВ «НВП «Техно - Консалт» на адресу ТОВ «ЛІТО» коду згідно УКТ ЗЕД.?

Придбані у ТОВ «НВП «Техно - Консалт» напівпричепи не є підакцизним товаром. Також згідно фактичних обставин, позивач не здійснював імпортування вказаних напівпричепів на митну територію України, вони були придбані на території України у резидента - ТОВ «НВП «Техно - Консалт».

Також за повідомленням ТОВ «НВП «Техно - Консалт», яке міститься в матеріалах справи (а.с. 115) продані напівпричепи були в експлуатації, під час експлуатації були проведені ремонтні роботи для налагодження технічного стану напівпричепів, а саме: заміна шин, амортизаторів, гальмівних колодок, тенту.

Згідно листа ТВ «НВП «Техно-Консалт» (а.с. 116), продані ТОВ «Літо» напівпричепи були придбані ними в 2013 році, продавець - Вінницьке обласне військово-патріотичне об'єднання.

Відтак, відповідачем не доведена обов'язковість вказівки в податкових накладних, виписаних ТОВ «НВП «Техно - Консалт» на адресу ТОВ «ЛІТО» зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Крім того, ТОВ «НВП «Техно - Консалт» 01 березня 2017 року здійснено складення та реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до спірних податкових накладних, в яких змінено номенклатуру та вказано код товару згідно УКТ ЗЕД проданих напівпричепів - .

Посилання податкових органів, що вказані розрахунки коригування відносяться до періоду березень 2017 року, що не є перевіряємим періодом, є необгрунтованими, оскільки вказані розрахунки коригувань складені саме до спірних податкових накладних, які формують податковий кредит перевіряємого періоду. Коригування здійснено 01 березня 2017 року, тобто до моменту завершення перевірки, тому повинно було бути враховано відповідачем. До того ж означені розрахунки коригувань були надані ТОВ «ЛІТО» самостійно податковому органу 03.03.2017 року листом вих. № 166.

Відповідно до вказаного, висновки акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області від 03.03.2017 року № 091/08-01-14-03/13607028 про вчинені порушення ТОВ «ЛІТО» в результаті чого, завищено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника у банку у загальній сумі 324 867грн. є необґрунтованими.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 21 березня 2017 року форми «В1» № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Літо» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі усього 324 867,00 гривень за звітні періоди, за які подано декларації: грудень 2015 року, березень та липень 2016 року є таким, що прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

Враховуючи наведене, суд констатує, що позивач у відповідності до норм Податкового кодексу України правомірно включив до складу податкового кредиту суму по операціям з придбання напівпричепів бортових у ТОВ «НВП «Техно - Консалт», а контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення дійшов хибного висновку про порушення позивачем положень ПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 21 березня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, ідентифікаційний ) на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «ЛІТО» (місцезнаходження: 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, б. №48, ідентифікаційний ) судові витрати у розмірі 7309 грн. 51 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова