Справа № 346/3696/17
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2018 року

Київ

справа № 346/3696/17

адміністративне провадження № К/9901/8643/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №346/3696/17

за позовом ОСОБА_2 до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду (у складі суддів Гуляка В. В., Коваля Р. Й., Святецького В. В.) від 06 грудня 2017 року, установив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому, з урахуванням доповнення до позовної заяви від 15 вересня 2017 року, просив:

- визнати неправомірною відмову відповідача по нарахуванню і виплаті йому пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 червня 2015 року по 17 вересня 2016 року.

2. Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2017 року позовну заяву задоволено; визнано неправомірною відмову Коломийського об'єднаного Управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області нарахувати і виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 червня 2015 року до 17 вересня 2016 року; зобов'язано відповідача виплатити позивачу пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 червня 2015 року по 17 вересня 2016 року.

3. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року задоволено частково апеляційну скаргу Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області; постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2017 року скасовано; позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

4. 21 січня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі № 346/3696/17.

5. У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року, направити справу на розгляд Львівського апеляційного адміністративного суду.

6. Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у зазначеній справі відкрито провадження та установлено десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

7. Станом на дату ухвалення даного судового рішення відзиву до суду касаційної інстанції не подано.

8. У касаційній скарзі не заявлено жодних клопотань.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, ОСОБА_2 15 лютого 2011 року був обраний на посаду судді Апеляційного суду Івано-Франківської області; 19 вересня 2016 року виключений із складу Апеляційного суду Івано-Франківської області на підставі постанови Верховної Ради України про звільнення з посади судді у зв'язку із поданням заяви про відставку.

10. 02 жовтня 2014 року Коломийським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

11. З 01 квітня 2015 року позивачу припинено нарахування та виплату вказаної пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII.

12. Згідно листа Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 04 серпня 2017 року №160/К-15 з 02 жовтня 2014 року позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-V-III були внесені зміни, зокрема до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою визначено, що тимчасово у період з 01 квітня 2015 року пор 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. А Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII вище зазначений період змінено, а саме з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Однак, даною статтею Закону визначено, що після звільнено з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Враховуючи вище наведені норми, протягом періоду з 01 квітня 2015 року по 19 вересня 2016 року йому була припинена виплата пенсії за віком, оскільки до 19 вересня 2016 року він займав посаду, яка давала право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбаченого Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Крім того на підставі поданої до управління заяви з 20 вересня 2016 року (після звільнення з роботи) йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання. Пунктом 5 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-V-III передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання призначено відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інші. Однак цим же законом були внесені зміни і до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії працюючим особам на зазначених вище посадах, які не скасовано, більше того Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року період, протягом якого не виплачується пенсія, продовжено по грудень 2016 року. Враховуючи наведене та у зв'язку з тим, що пенсія по віку йому призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а нормами цього Закону передбачено в даному випадку припинення виплати пенсії, в управлінні відсутні правові підстави для виплати пенсії за віком за вказаний у заяві період - з 01 червня 2015 року по 19 вересня 2016 року.

13. Позивач, вважаючи неправомірною відмову відповідача щодо нарахування і виплати йому пенсії за віком за період з 01 червня 2015 року по 17 вересня 2016 року, звернувся до суду із адміністративним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позову, виходив із того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті йому пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 червня 2015 року до 17 вересня 2016 року.

15. При цьому суд виходив з наступного. 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України № 213-ІУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до ст. 47 Закону України № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та визначено, що тимчасово, у період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ) на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не виплачуються.

16. Пунктом п'ятим Прикінцевих положень Закону України № 213-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

17. Оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року Закону, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

18. Таким чином, з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів» втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

19. Враховуючи те, що до 01 червня 2015 року не було прийнято Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

20. Крім того, судом зазначено, що позивач не пропустив строк позовної давності передбаченого ч.5 ст. 99 КАС України, оскільки про порушення свого права він дізнався із відмови відповідача від 04 серпня 2017 року, а звернувся до суду з адміністративним позовом 11 серпня 2017 року.

21. Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи позов без розгляду, виходив із пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України, із відповідними позовними вимогами про нарахування і виплату пенсію за віком за весь період із 01 червня 2015 року до 17 вересня 2016 року, відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску такого строку.

22. При цьому суд виходив з наступного. Відповідно ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

23. Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

24. Крім цього, п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

25. Апеляційним судом встановлено, що позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом 11 серпня 2017 року. У заявленому позові позивач оспорює дії (відмову) відповідача щодо виплати йому пенсії за віком за період з 01 червня 2015 року до 17 вересня 2016 року.

26. Суд апеляційної інстанції зазначив, що пенсія являється щомісячним періодичним платежем. Тому позивач мав можливість знати про факт отримання чи неотримання своєї пенсії за віком у періоди коли така пенсія підлягала йому для нарахування та виплати. На підставі чого, суд прийшов до висновку про те, що позивач дізнався і повинен був дізнатись про неотримання пенсії одразу після того, коли вона повинна була бути виплаченою, а отже з цього часу у позивача виникло право на звернення до суду із відповідними позовними вимогами. Для реалізації цього права існував 6-ти місячний строк, згідно ст. 99 КАС України.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

27. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що апеляційний суд, залишивши адміністративний позов без розгляду, порушив його право на соціальний захист. Стверджує, що зі змісту листа відповідача від 04 серпня 2017 року № 160/К-15 він довідався про те, що йому відмовлено в праві на нарахування і виплату пенсії за віком за період з 01 червня 2015 року по 17 вересня 2016 року, а тому вважає, що з дня отримання відповіді вказаного листа (07 серпня 2017 року) він і дізнався про порушення відповідачем його права. Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності дій відповідача саме у відмові в нарахуванні і виплаті йому пенсії за віком. Вказує, що до суду звернувся в межах шестимісячного строку з дня, коли йому стало відомо про відмову відповідача у нарахуванні і виплаті пенсії за віком.

V. ОЦІНКА СУДУ

28. Надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, колегія суддів виходить з наступного.

29. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

30. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

31. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

32. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

33. Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду із відповідними позовними вимогами про нарахування і виплату пенсію за віком за весь період з 01 червня 2015 року до 17 вересня 2016 року.

34. При цьому, Суд вважає за потрібно відзначити, що порушення прав позивача в частині невиплати пенсії у спірний період відбувалося починаючи з 01 червня 2015 року, а тому протягом періоду з червня 2015 року по 17 вересня 2016 року, не отримуючи пенсію за віком позивач був обізнаний про порушення своїх прав. Саме протягом цього часу позивач не був позбавлений можливості звернутися до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії та дізнатися про причини непоновлення виплати пенсії у період з 01 червня 2015 року. Проте, до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою щодо виплати пенсії за віком ОСОБА_2 звернувся лише у серпні 2017 року та отримав відповідь на своє звернення у серпні 2017 року. З адміністративним позовом за захистом свого порушеного права на отримання пенсії починаючи з 01 червня 2015 позивач звернувся 11 серпня 2017 року, тобто більше ніж через 2 роки після виникнення спірних правовідносин та обізнаності про їх існування.

35. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Проте, позивачем будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду, не зазначено.

36. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про залишення адміністративного позову без розгляду.

37. Оцінюючи наведені скаржником доводи у касаційній скарзі, Суд виходить з того, що встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції вони не спростовують. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

38. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі №346/3696/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

Т. О. Анцупова

В. М. Кравчук

О. П. Стародуб