Справа № 802/397/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

23 лютого 2018 р. Справа № 802/397/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з наступними позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо непроведення перерахунку та невиплати йому (позивачу) пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268";

зобов'язати ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268".

Наявність підстав позову позивач пов'язує з фактом порушення її права на перерахунок пенсії у зв'язку зі змінами розмірів грошового забезпечення, встановлених законодавством для поліцейських.

Ухвалою від 09.02.2018 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, зазначено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.02.2018 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском визначеного ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) шестимісячного строку звернення до суду. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Також в обґрунтування клопотання зазначено, що позивач щомісячно отримував пенсію, а тому не міг не знати про розмір пенсії, що була нарахована, та у нього не було перешкод для звернення до суду за захистом свого порушеного права, коли він про це дізнався.

Надаючи оцінку заявленому клопотанню, суд виходив з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача у випадках визначених чинним законодавством України покладено обов'язок здійснювати призначення, виплату та перерахунок пенсій, в тому числі і колишнім працівникам ОВС України. Однак, перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" не проведений відповідачем з 01.01.2016, оскільки довідка про зміну грошового забезпечення на адресу відповідача від Ліквідаційної комісії Управління МВС України у Вінницькій області надійшла лише у травні 2017 року.

Враховуючи, що перерахунок пенсії та її виплату не проведено позивачу з вини Міністерства внутрішніх справ України, яке своєчасно не повідомило органи Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсій працівникам, не надало своєчасно пенсійним органам довідки про зміну грошового забезпечення працівників та з вини Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке, отримавши 12.05.2017 довідку, що була направлена Ліквідаційною комісією Управління МВС України у Вінницькій області, на даний час перерахунок та виплату пенсії позивачу не провело, на переконання суду, право позивача з урахуванням заявлених позовних вимог щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016 є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог ч. 3 ст. 51 закону України № 2262-ХІІ.

Також суд зауважує, що довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії було направлено відповідачу, а позивачеві було повідомлено про відмову в здійсненні перерахунку пенсії листом від 14.12.2017 за вих. № 1702/Б-12.

З огляду на викладене суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Крім того, визначаючись щодо заявленого клопотання, суд також врахував практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Мельник проти України" від 28.03.2006) вказано про те, що регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Європейський суд підкреслює, що оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист.

Окрім цього, у рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що: "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 122, 243, 248, 256 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович