Справа № 450/2121/17
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2121/17 Провадження № 2-а/450/28/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Кукса Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

в с т а н о в и в :

04.08.2017 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3. Згідно позовних вимог ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №21/12-мб/пл від 19.07.2017 року, видану головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити. Разом з позовом позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.09.2017 року провадження у справі відкрито.

В обґрунтування своїх вимог з урахуванням додаткових пояснень від 11.10.2017 року позивач ОСОБА_1 покликається на те, що 19.07.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3 винесено постанову №21/12-мб/пл, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.96-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 8755 грн. Вказана постанова винесена на підставі акта перевірки від 26.05.2017 року №4-мб/пл та протоколу про адміністративне правопорушення від 26.05.2017 року №8, складених працівниками Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Вважає оскаржувану постанову безпідставною та необгрунтованою, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на те, що згідно оскаржуваної постанови вчинення ним правопорушення ч. 3 ст. 96-1 КУпАП, обґрунтовується тим, що ним, ОСОБА_1, як начальником відділу містобудування та архітектури Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області видано та підписано будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (будівництво індивідуального житлового будинку) в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області від 29.03.2017 року № 2561/18-32. з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме : п. 3.26 ДБН 360-92 ** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень - садибна забудова площею ділянок менше 600 кв.м. повинна забезпечуватись централізованим водопроводом, а малоповерхова площею менше 300 кв.м. водопроводом та каналізацією. На схемі забудови земельної ділянки (графічна частина) не відображено місця підключення до інженерних мереж та відсутня інформація про наявність централізованого водопроводу та каналізації, чим порушено п.2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, зате, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109.

22.03.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Відділу містобудування та архітектури Пустомитівської районної державної адміністрації за видачею будівельного паспорта на забудову земельної ділянки. До заяви ним долучено повний пакет документів, для отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки, а саме : копію документу, що посвідчує особу, нотаріально завірену копію документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, топографічне знімання (М 1:500), ескіз намірів забудови, проект будівництва, заяву-згоду на збір та обробку персональних даних.

Позивач вказує, що відображення у будівельному паспорті місць підключення до інженерних мереж на схемі забудови земельної ділянки не є обов'язковим та здійснюється лише у випадку їх наявності.

Оскільки в даному випадку місця підключення до інженерних мереж відсутні, то їх невідображення на схемі забудови земельної ділянки не може свідчити про порушення ним порядку видачі будівельного паспорта.

Окрім цього, вважає висновок, зазначений інспектором в оскаржуваній постанові, таким не відповідає дійсності, оскільки як вбачається зі схеми забудови земельної ділянки, в експлікації зазначено про те, що централізоване водопостачання та каналізування передбачене генеральним планом.

Відповідно до вказаного, ним видано та підписано будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (будівництво індивідуального житлового будинку) в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області від 29.03.2017 року №2561/18-32 з дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Окрім цього, враховуючи те, що ОСОБА_4 подано повний пакет документів, визначений Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103 підстав для повернення ОСОБА_5 пакету документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього не було, ним було видано та підписано будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (будівництво індивідуального житлового будинку) в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області від 29.03.2017 року №2561/18-32 з дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

На підставі наведеного, позивач вказує, що висновки інспектора щодо порушення ним будівельних норм при видачі вказаного будівельного паспорта є необгрунтовними.

Окрім цього, позивач вказує, що посилання інспектора Мончак О.Б. в оскаржуваній постанові на порушення ним при видачі будівельного паспорта п.2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109, є безпідставним, оскільки даним Порядком не врегульовано порядок видачі будівельного паспорта і він не може застосовуватись до спірних правовідносин.

В свою чергу, оскаржувана постанова не містить жодного посилання на порушення ним Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103, яким є спеціальним нормативно-правовим документом щодо правовідносин, пов'язаних з видачею будівельного паспорта.

Також в обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що згідно оскаржуваної постанови правопорушення вчинено ним у день видачі будівельного паспорта, а саме : 29.03.2017 року, а тому відповідно до ч. 1ст. 8 КУпАП, повинен нести відповідальність на підставі закону, що був чинний станом на 29.03.2017 року.

Диспозиція ч.3 ст.96-1 КУпАП у редакції, чинній станом на 29.03.2017 року передбачала наступний склад адміністративного правопорушення - порушення строків надання замовникові містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорта забудови земельної ділянки, висновків (звітів) експертизи проектної та містобудівної документації, надання таких документів з порушенням встановленого порядку, а також вимагання у замовника документів, не передбачених законодавством.

Оскільки орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду вважає, що він порушив ДБН 360-92, то таке порушення не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.96-1 КУпАП, оскільки не стосується порушення Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011 року в редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №66 від 25.02.2013 року.

Таким чином, описане у постанові правопорушення не є порушенням Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, а тому також не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.96-1 КУпАП.

Крім того, станом на момент видачі будівельного паспорта (29.03.2017 року) та вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, санкція ч. 3 ст.96-1 КУпАП передбачала стягнення у вигляді штрафу на посадових осіб від ста п'ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, оскарженою постановою на накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8755 грн., що становить 515 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і значно перевищує максимальну суму штрафу 3400 грн., передбачену санкцією ч.3 ст.96-1 КУпАП.

Вважає, що орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду притягнув його до відповідальності, яка на момент вчинення інкримінованого правопорушення, не була передбачена ч.3 ст.96-1 КУпАП.

Окрім цього, позивач вказує, що всупереч ч. 1 ст. 38 КУпАП на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло більше двох місяців з дня вчинення відповідного правопорушення, орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду повинен був винести постанову про закриття справи.

Також, як вказано у Акті перевірки №4-мб/пл від 26.05.2017 року, орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду вважає, що окрім порушення, яке зафіксоване у постанові №21/12-мб/пл. від 19.07.2017 року, він вчинив цілий ряд інших порушень про, що складено 18 протоколів. і одночасно та одним органом (Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області) розглядалися усі 18 справ про адміністративні правопорушення, то стягнення за такими правопорушеннями могло бути накладене лише в межах санкції, встановленої ч.3 ст.96-1 КУпАП, тобто не більше 3400 грн.

Проте, орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду вказані норми накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень проігнорував, і кожною із наведених вище постанов наклав на нього стягнення, загальний розмір якого у десятки разів перевищує межі санкції, встановленої за ч.3 ст.96-1 КУпАП.

На підставі наведених вище обставинах, що свідчать про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідності, позивач просить суд оскаржувану постанову №21/12-мб/пл від 19.07.2017 року визнати протиправною та скасувати, а справу про притягнення його до адміністративної відповідності закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак від нього 11.01.2018 року надійшло клопотання про слухання справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

В судове засідання представник відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не з'явився. 10.01.2018 року від представника ОСОБА_6 надішло клопотання про відкладення розгляду справи. Своє клопотанян мотивує тим, що окрім справи яка розглядається на розгляді у Пустомитівському районному суді Львівської області перебувають адміністративні справи: № 450/2123/17; № 450/2125/17; № 450/2126/17; № 450/2127/17;№450/2129/17; № 450/2130/17; № 450/2131/17; № 450/2132/17; № 450/2133/17; № 450/2134/17; № 450/2135/17; № 450/2136/17; № 450/2137/17; № 450/2138/17; № 450/2139/17;№ 450/2140/17;№ 450/2141/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту ДАБІ у Львівській області, Державної архітектурно будівельної інспекції України, третя особа: головний інспектор будівельного нагляду: ОСОБА_3 ОСОБА_7 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. У вказані судові справи було подано клопотання про обєднання їх до даної справи у порядку ст. 172 КАС України, а отже розгляд даної справи неможливий до вирішення клопотань про обєднання у вищевказаних судових справах.

Згідно ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки;

З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_8 архітектурно-будівельна інспекція України будучи належним чином повідомлені про розгляд справи повторно не з'явились в судове засідання та наведені у клопотанні причини відкладення, як розгляд клопотань по інших справах про об'єдання, суд не може розцінювати, як поважні причини неявки, а тому приходить до висновку про розгляд справи за відсутності ОСОБА_8 архітектурно-будівельна інспекція України.

Третя особа головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 19.07.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3 винесено постанову №21/12-мб/пл, якою ОСОБА_1 як начальника відділу містобудування та архітектури Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.96-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 8755 грн.

Вказана постанова винесена на підставі акта перевірки від 26.05.2017 року №4-мб/пл та протоколу про адміністративне правопорушення від 26.05.2017 року №8, складених працівниками Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

У відповідності до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши оскаржувану постанову, акта перевірки від 26.05.2017 року №4-мб/пл та протоколу про адміністративне правопорушення від 26.05.2017 року №8, з урахуванням доводів позивача викладених у позові на обгрунтування своїх вимог, суд приходить до переконання, що з таким висновком інспектора щодо наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення погодитись не можна виходячи з наступного :

Згідно ч. 3 ст.96-1 КУпАП, порушення строків надання замовникові містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорта забудови земельної ділянки, вимагання у замовника документів, не передбачених законодавством, надання таких документів з порушенням установленого порядку, містобудівної документації на місцевому рівні, будівельних -норм, стандартів і правил, порушення строків надання замовникові висновків (звітів) експертизи проектної та містобудівної документації, надання таких висновків (звітів) з порушенням установленого порядку, а також вимагання під час проведення експертизи документів, не передбачених законодавством, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно оскаржуваної постанови вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.96-1 КУпАП, інспектором обґрунтовується тим, що начальником відділу містобудування та архітектури Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_1 видано та підписано будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (будівництво індивідуального житлового будинку) в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області від 29.03.2017 року № 2561/18-32 з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме : п. 3.26 ДБН 360-92 ** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень - садибна забудова площею ділянок менше 600 кв.м. повинна забезпечуватись централізованим водопроводом, а малоповерхова площею менше 300 кв.м. водопроводом та каналізацією. На схемі забудови земельної ділянки (графічна частина) не відображено місця підключення до інженерних мереж та відсутня інформація про наявність централізованого водопроводу та каналізації, чим порушено п.2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, зате, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок надання будівельного паспорта забудови земельної ділянки визначено ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011р. №103 «Про затвердження Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.07.2011 року за №302/19640.

Відповідно до п.2.1 вказаного Порядку, видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 про надання будівельного паспорта забудови земельної ділянки № 2956 від 22.03.2017 року, до заяви ним долучено копію документа, що посвідчує особу, нотаріально завірену копію документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, топографічне знімання (М 1:500), ескіз намірів забудови, проект будівництва, заяву-згоду на збір та обробку персональних даних.

Досліджуючи матеріали справи в частині поданого ОСОБА_4 до заяви від 22.03.2017 року пакету документів, встановлено, що ОСОБА_4 було подано повний пакет документів, визначений Порядком, а наміри забудови земельної ділянки відповідали вимогам містобудівної документації та державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

У відповідності до п.2.9. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103, до складу будівельного паспорта входять: пакет документів, наданий замовником відповідно до пунктів 2.1, 2.2 цього розділу; схема забудови земельної ділянки, наведена у додатку 3 до цього Порядку; пам'ятка замовнику індивідуального будівництва.

Згідно п.2.10. вказаного Порядку, у схемі забудови земельної ділянки визначається місце розташування запланованих об'єктів будівництва, червоні лінії, лінії регулювання забудови, під'їзди до будівель і споруд, відстань від об'єкта будівництва до вулиць (доріг), мінімальні відстані від об'єкта будівництва до меж земельної ділянки, а також будівель і споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках, місця підключення до інженерних мереж (за наявності).

Таким чином, відображення у будівельному паспорті місць підключення до інженерних мереж на схемі забудови земельної ділянки не є обов'язковим та здійснюється лише у випадку їх наявності.

Оскільки в даному випадку місця підключення до інженерних мереж відсутні, то їх невідображення на схемі забудови земельної ділянки не може свідчити про порушення ОСОБА_1 порядку видачі будівельного паспорта.

Окрім цього, висновок зазначений інспектором в оскаржуваній постанові, щодо відсутності на схемі забудови земельної ділянки інформації про наявність централізованого водопроводу та каналізації, суд вважає необгрунтовним, оскільки як вбачається зі схеми забудови земельної ділянки, в експлікації зазначено про те, що централізоване водопостачання та каналізування передбачене генеральним планом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вказаного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 видано та підписано будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (будівництво індивідуального житлового будинку) в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області від 29.03.2017 року № 2561/18-32 з дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, в свою чергу висновки інспектора щодо порушення ОСОБА_1 будівельних норм при видачі вказаного будівельного паспорта спростовуються встановленими судом обставинами.

Окрім цього, враховуючи те, що до поданої заяви ОСОБА_4 подано повний пакет документів, визначений законом, у відповідності до переліку передбаченого п.2.1 порядку надання будівельного паспорта забудови земельної ділянки то підстав для повернення ОСОБА_4 пакету документів або вимагати вносити зміни до нього у Відділу містобудування та архітектури Пустомитівської районної державної адміністрації судом не вбачається.

Згідно оскаржуваної постанови інспектором Гадовська М.З. також зроблено висновок про те, що встановлені нею обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п.2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109.

Видача будівельного паспорта, регулюється ч.2 ст.27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103.

Згідно ч.2 ст.27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.1.5. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011року №103, проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень.

Таким чином, посилання інспектора Гадовська М.З. в оскаржуваній постанові на порушення ОСОБА_1 при видачі будівельного паспорта п.2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109, є безпідставним, оскільки даним Порядком не врегульовано порядок видачі будівельного паспорта і він не може застосовуватись до спірних правовідносин.

Окрім цього, досліджуючи оскаржувану постанову, судом встановлено, що така не містить жодного посилання на порушення ОСОБА_1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103, який є спеціальним нормативно-правовим документом щодо правовідносин, пов'язаних з видачею будівельного паспорта.

Згідно ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вбачається з наведеного інспектором у оскаржуваній постанові вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, таке правопорушення, на думку головного інспектора будівельного нагляду, було вчинено ним у день видачі будівельного паспорта, а саме 29.03.2017 року.

Таким чином, за дії, що вчинені 29.03.2017 року, ОСОБА_1 повинен нести відповідальність на підставі закону, що був чинний станом на 29.03.2017 року.

Диспозиція ч.3 ст.96-1 КУпАП у редакції, чинній станом на 29.03.2017 року передбачала наступний склад адміністративного правопорушення - порушення строків надання замовникові містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорта забудови земельної ділянки, висновків (звітів) експертизи проектної та містобудівної документації, надання таких документів з порушенням встановленого порядку, а також вимагання у замовника документів, не передбачених законодавством.

Таким чином, порушення ДБН 360-92, не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.96-1 КУпАП, оскільки не стосується порушення Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011 року в редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №66 від 25.02.2013 року.

Фактичні обставини справи засвідчують, що орган державного архітектурно- будівельного контролю та нагляду притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідності на підставі закону, який на момент вчинення інкримінованого ним правопорушення не діяв, а почав діяти з 10.06.2017 року - Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» №1817-VIII від 17.01.2017 року, яким диспозицію ч.3 ст.96-1 КУпАП було викладено у новій редакції: порушення строків надання замовникові містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорта забудови земельної ділянки, вимагання у замовника документів, не передбачених законодавством, надання таких документів з порушенням установленого порядку, містобудівної документації на місцевому рівні, будівельних норм, стандартів і правил, порушення строків надання замовникові висновків (звітів) експертизи проектної та містобудівної документації, надання таких висновків (звітів) з порушенням установленого порядку, а також вимагання під час проведення експертизи документів, не передбачених законодавством.

Судом встановлено, що лише Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» №1817-VIII від 17.01.2017 року, що набув чинності 10.06.2017 року диспозицію ч. 3 ст.96-1 КУпАП було викладено у новій редакції та було запроваджено адміністративну відповідальність за видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки з порушенням містобудівної документації на місцевому рівні, будівельних норм, стандартів і правил.

Відтак, орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за дії, які на момент їх вчинення не охоплювались складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.96-1 КУпАП, а отже не були адміністративним правопорушенням (проступком), передбаченим ст.9 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, надаючи правову оцінку встановленим судом обставинам, за дії, які описані у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду не мав підстав визнавати ОСОБА_1 винним і накладати на нього адміністративне стягнення за ч.3 ст.96-1 КУпАП, а зобов'язаний був закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, всупереч п. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не представлено суду жодних доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови чи заперечень на доводи позивача щодо неправомірності такої.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що обставини зазначені в оскаржуваній постанові 19.07.2017 року про те, що він нібито відмовився від підписання і отримання примірника постанови не відповідає дійсності, оскільки він був відсутній під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови. В тексті постанови не зазначено, що вона винесена в його присутності. Про винесення вказаної постанови від 18.07.2017 року його не було відомо до моменту її отримання через засоби поштового зв'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова від 19.07.2017 року була надіслана через засоби поштового зв'язку 24.07.2017 року та отримана віллілом містобудування та архітектури Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області 28.07.2017 року, що підтверджується копією повідомлення №423, наданого ВПЗ м.Пустомити.

Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 був відсутній при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення 19.07.2017 року, а про винесення постанови №21/12-мб/пл від 19.07.2017 року дізнався лише після її отримання 28.07.2017 року, тому не мав об'єктивної можливості оскаржити її у встановлений законом строк, суд приходить до переконання, що строк оскарження вказаної постанови пропущений ним з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі наведного та керуючись ст. ст. 2,5,7, 18. 19, 72, 77, 121,122 КАС України, ст.ст. 8, 9, 96-1, 247,254-258 287, 288, 289 КУпАП суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 пропущенний строк на звернення до суду з адміністративним позовом на оскардження постанови №21/12-мб/пл від 19.07.2017 року головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3 Мар'еновіївни.

Визнати протиправною та скасувати постанову №21/12-мб/пл від 19.07.2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 96-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 96 -1 КпАП України - закрити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського адміністративного апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяД. А. Кукса