Справа № 826/9302/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9302/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В.

Коротких А.Ю.

при секретарі: Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про: визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса:03115, м. Київ, вул. Верховинна, 9), що полягає у ненаданні відповіді на заяву №01-278 від 11 грудня 2014 року про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 75 409,95 грн. та в відмові від списанні за заявою № 01-278 від 11 грудня 2014 року безнадійного податкового боргу ДП «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» () з податку на додану вартість в розмірі 75 409,95 грн.; зобов'язання Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняти рішення про списання за заявою №01-278 від 11 грудня 2014 року безнадійного податкового боргу ДП «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» () з податку на додану вартість в розмірі 75 409,95 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса:03115, м. Київ, вул. Верховинна, 9), що полягає у ненаданні відповіді на заяву №01-278 від 11 грудня 2014 року про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 75 409,95 грн.; зобов'язано Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняти рішення про списання за заявою № 01-278 від 11 грудня 2014 року безнадійного податкового боргу ДП «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» () з податку на додану вартість в розмірі 75 409,95 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва, подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з 01 січня 2017 року податкові інспекції у зв'язку з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, позбавлені повноважень контролюючого органу. Відтак, заявлена вимога ДП «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва щодо списання безнадійного податкового боргу знаходиться поза межами повноважень відповідача як контролюючого органу в розумінні ст. 41 Податкового кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить залишити її без змін, посилаючись на те, що відповідачем під час розгляду справи не спростовано своєї бездіяльності, яка полягає у ненаданні відповіді на заяву про списання безнадійного податкового боргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та поданий письмовий відзив на скаргу колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2014 року Державне підприємство «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» звернулось до Державної податкової у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 75 409,95 грн визначений податковою вимогою № 2759-25 від 02 грудня 2014 року.

Однак станом на звернення до суду позивач відповіді не отримав, як і рішення про списання податкового боргу, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві жодних доказів прийняття будь-якого рішення з приводу поданої заяви про списання податкового боргу від 11 грудня 2014 року № 01-278, суду не надано, що свідчить про бездіяльність відносно вирішення порушеного у зверненні питання списання безнадійного податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10 жовтня 2013 року за № 577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1844/24376 (далі - Порядок № 577).

Відповідно до п. 19-1.1.24 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Згідно з п.п. 16.1.3., 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. п. 49.18.1 п. 48.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяці (у тому азі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів/, що настають за останнім календарним днем, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п. 51.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 101.1 ст. 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний», згідно з п. 101.2 ст. 101 Податкового кодексу України, розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (п. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 1.1, п. 1.2 розділу І Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577 (далі - Порядок №577), цей Порядок, розроблений відповідно до ст. 101 глави 9 розділу II ПК України (далі - Кодекс), визначає механізм списання безнадійного податкового боргу.

Дія цього Порядку поширюється на фізичних осіб (резидентів і нерезидентів), юридичних осіб (резидентів і нерезидентів) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами і на яких покладено обов'язок сплати податків та зборів згідно з Кодексом.

Відповідно до пп. 4 п. 2.1 розділу ІІ Порядку №577, 2.1. під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти: податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Такий факт непереборної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду звернення від 20 жовтня 2014 року № 01-229 Торгово-промисловою палатою України 22 жовтня 2014 року видано ДП «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» сертифікати № 1073, № 1074 та № 1075 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

З наявної у матеріалах справи копій сертифікатів № 1073, № 1074 та № 1075 вбачається, що відокремлені підрозділи «Донбаський науково-дослідний і проектно-конструкторський вугільний інститут, «Інститут комплексної механізації очисних та підготовчих робіт», «Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості» ДП НТЦ «Вуглеінновація» є підрозділами ДП НТЦ «Вуглеінновація», які здійснюють основну діяльність на території Донецької та Луганської областей.

Торгово-промисловою палатою України засвідчено настання для відокремлених підрозділів «Донбаський науково-дослідний і проектно-конструкторський вугільний інститут, «Інститут комплексної механізації очисних та підготовчих робіт», «Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості» ДП НТЦ «Вуглеінновація» форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) із 01 липня 2014 року. На момент видачі сертифікату форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають, дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Згідно з п. 3.2 розділу ІІІ, п. 4.1, п. 4.2 розділу IV Порядку № 577, днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в пп. 4 п. 2.1 розділу II цього Порядку, - день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов'язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили.

У випадках, передбачених пп. 4 п. 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в пп. 4 п. 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

З матеріалів справи встановлено, що ДП «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» звернулося до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві із заявою про списання безнадійного податкового боргу, до якої додано документи, якими підтверджується, що податковий борг вважається безнадійним.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 577, у випадку, передбаченому п. 3 п. 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог п. 4.2 цього розділу.

В свою чергу п. 4.2. Порядку № 577 передбачено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

З аналізу наведених норм слідує, що за результатами розгляду письмової заяви платника та доданих документів, у разі наявності законодавчо визначених підстав, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, та за наявності рішення про скасування розстрочення (відстрочення) та дострокового розірвання договору, укладеного з таким платником податків. У разі відсутності законодавчо встановлених підстав визнання податкового боргу безнадійним, контролюючий орган має відмовити у списані безнадійного податкового боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України від 06 липня 2005 року та ч. 2 ст. 77 КАС України від 03 жовтня 2017 року в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві не надано доказів прийняття будь-якого рішення з приводу поданої заяви про списання податкового боргу від 11 грудня 2014 року № 01-278, що свідчить про бездіяльність відносно вирішення порушеного у зверненні питання списання безнадійного податкового боргу.

З наведеного вбачається, що днем виникнення безнадійного податкового боргу є дата прийняття рішення керівником органу доходів і зборів, що належить до дискреційних повноважень органу доходів і зборів.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про бездіяльність відповідача та задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ( , адреса:03115, м. Київ, вул. Верховинна, 9), що полягає у ненаданні відповіді на заяву № 01-278 від 11.12.2014 року про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 75 409,95 грн.

Водночас, задоволенню підлягає і позовна вимога про зобов'язання Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняти рішення про списання за заявою № 01-278 від 11 грудня 2014 року безнадійного податкового боргу ДП «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» з податку на додану вартість в розмірі 75 409,95 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що оскільки вирішення питання про списання безнадійного податкового боргу, є дискреційними повноваженнями такого органу, необхідно врахувати положення обов'язкової до застосування судової практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі Олссон проти Швеції (Olsson v. Sweden) від 24 березня 1988 року.

При вирішенні вказаної справи Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що яка-небудь норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію. Проте досвід показує, що абсолютна точність недосяжна і що необхідність уникати надмірної жорсткості формулювань і слідувати за обставин, що змінюються, веде до того, що багато законів неминуче викладені в термінах, які більшою чи меншою мірою є невизначеними.

Фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципом верховенства права. Таким чином, мається на увазі, що у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічних властей у здійснення прав, охоронюваних inter alia п. 1 ст. 8.

Закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання держави.

Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Відповідно, оскільки довготриваючою бездіяльністю контролюючий орган порушує права позивача, при цьому в судові засідання не з'являється, не надає жодних пояснень по суті, суд з метою захисту прав позивача вважає обґрунтованими вказані позовні вимоги в частині зобов'язання Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняти рішення про списання за заявою № 01-278 від 11 грудня 2014 року безнадійного податкового боргу ДП «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» () з податку на додану вартість в розмірі 75 409,95 грн.

Вказані вище обставини свідчать про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з'ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

У зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 26 лютого 2018 року.