Справа № 809/1260/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/246/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Яворського І.О., Онишкевича Т.В.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 ухвалену суддею Остап'юк С.В. в місті Івано-Франківську о 14 годині 35 хвилин, в повному обсязі складену 04 грудня 2017 в справі № 809/1260/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2017/000429/1 від 03.07.2017 та зобов'язання визначити митну вартість товарів, що її було скориговано на підставі оспореного рішення про коригування митної вартості товарів, за методом визначення митної вартості за вартістю операції.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач в порушення норм Митного кодексу України оскаржуваним рішенням UA206000/2017/000429/1 від 03.07.2017 здійснив коригування митної вартості транспортного засобу. Вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2017/000429/1 від 03.07.2017 щодо визначення митної вартості автомобіля за резервним методом. Просить зобов'язати відповідача визначити митну вартість за заявленою митною вартістю - за ціною договору.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 в задоволені позовних вимог відмовлено. Судом виходив з того, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, передбачено такі другорядні методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Перший метод не застосований у зв'язку з ненаданням документів, передбачених частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару та наданням висновку експерта.

В даному випадку митний орган правомірно застосував саме резервний метод, оскільки попередні послідовно виключались, а відповідач визначив митну вартість на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості ввезеного автомобіля за № 267 від 30.06.2017 , наданого декларантом в межах процедури митних консультацій

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, в якій вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона відповідача покликається на те, що судом першої інстанції не враховано, що декларантом окрім необхідних документів додано банківській платіжний документ, що стосується товару від 26.06.2017. Водночас, суд встановивши факт надання платіжного документа, у постанові погодився із твердженням відповідача про ненадання банківських платіжних документів, а такий не дослідив.

Судом не надано відповіді на підстави позову як: відсутність підстав для коригування митної вартості; для витребування додаткових документів; відсутність обґрунтування незастосування першого методу визначення вартості та рішення про коригування митної вартості.

Отже, судове рішення не обґрунтоване, що суперечить вимогам КАС України та рішенню ЄСПЛ «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» від 11.07.2007.

Суд звертає увагу на висновок експертного дослідження, однак не проаналізовано, що митний орган неправомірно витребував додаткові документи, позаяк ч. 3 ст. 53 МК України передбачено виключно три підстави для цього. Подібне підтверджено постановою ВСУ від 01.10.2013 справа № 21-354а-13а.

Стороною відповідача скеровано відзив на апеляційну скаргу, де зазначено, що при аналізі наданих митному органу документів, було виявлено розбіжності: у фактурі покупцем вказано позивача по справі, що й відображено в митній декларації країни відправлення. Однак у банківському платіжному документів вказаний ОСОБА_3, не має посилання на фактуру, якій відповідає платіжний документ. Також в платіжному документі міститься графа «oplata», у якій прописана сума 90, але в інших документах ця сума не фігурує, а також відсутній підпис покупця.

Відтак, докази що в матеріалах справи, спростовують доводи апеляційної скарги.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 29.06.2017 представник позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (декларант) для здійснення митного оформлення транспортного засобу автомобіля, марки «SKODA», модель «OCTAVIA», призначеного для перевезення пасажирів по дорогах загального користування (з аварійними пошкодженнями, ввезеного на причепі) тип кузова - універсал, номер кузова - НОМЕР_1, об'єм двигуна - 1589 см., 2014 року випуску, загальна кількість місць для сидіння - 5, подав відповідачу митну декларацію за № 206020/2017/410042 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його митну вартість в розмірі 18 000 PLN. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції). В графі 42 митної декларації «ціна товару» зазначено 18 000 PLN, в графі 45 «коригування» вказано 125 433, 99 гривень, в графі 23 «курс валюти» - 6,96855500 гривень (а. с. 68).

До вказаної митної декларації декларантом долучено рахунок-фактуру (інвойс) від 26.06.2017; акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 27.06.2017 № UA20903/2017/10830; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 08.12.2014 №ВАК 4688475; банківський платіжний документ, що стосується товару від 08.12.2014; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 26.06.2017; інші некласифіковані документи від 24.06.2017, 16.06.2017, 21.11.2013, 12.06.2012; копію митної декларації країни відправлення від 26.06.2017 №17PL446010E0127323; митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів за №206020/2017/410042 від 29.06.2017.

29.06.2017 посадовою особою відповідача запропоновано позивачу надати експертний висновок про вартість автомобіля, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Позивач подав відповідачу висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості ввезеного автомобіля за №267 від 30.06.2017, згідно з висновками якого вартість автомобіля «SKODA OCTAVIA», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що ввозиться з-за кордону на митну територію України без врахування ремонтних робіт станом на 30.06.2017 складає 210 067 гривень.

У зв'язку з наведеним, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за № №UA206000/2017/000429/1 від 03.07.2017, яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 29 965 PLN.

В статті 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

У частині першій статті 54 Митного кодексу України контроль правильності митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналізуючи подані для митного оформлення документи, митним органом було виявлено розбіжності, а саме:

- У фактурі №112/06/2017 від 26.06.2017 покупцем вказано ОСОБА_2, також в митній декларації країни відправлення зазначений ОСОБА_2. Однак у банківському платіжному документі вказаний ОСОБА_3, не має посилання на фактуру, якій відповідає платіжний документ. Також в платіжному документі міститься графа «орlаtа», у якій прописана сума 90, але в інших документах ця сума не фігурує, а також відсутній підпис покупця.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органів доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З огляду на це можливо виокремити 3 підстави для витребування додаткових документів, а саме: 1) документи містять розбіжності; 2) наявні ознаки підробки; 3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Із матеріалів справи, вбачається що ОСОБА_2 не заперечував проти проведення експертизи та вона була проведена за його заявою.

В подальшому висновок №267 від 30.01.2017 був поданий декларантом до митного органу. Вартість визначена в цьому висновку становить 210 067 грн. Це означає, що експертний висновок заперечує вартість, яка вказана в рахунку-фактурі та заявлена декларантом - 125604, 81 грн.

В даному випадку, виходячи з вище наведеного, митна декларація не могла бути оформлена за основним методом - за ціною договору, у зв'язку з розбіжностями в наданих документах, а також невідповідність вартості вказаної у фактурі та експортному висновку.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 у справі 809/1260/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді І. О. Яворський
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 23.02.2018 року.