Справа № 826/4982/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 лютого 2018 року

Київ

справа №826/4982/17

адміністративне провадження №К/9901/1866/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Олендера І.Я., перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 у справі №826/4982/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві , третя особа: ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Веденяпіна О.А. від 12 грудня 2017 року у справі №826/4982/17 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишено без руху.

Відповідно до пунктів 4, 12 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, що діє з 15 грудня 2017 року: касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві 21 грудня 2017 року надійшли до Верховного Суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді-доповідачу Касаційного адміністративного суду Олендеру І.Я.

Ухвала судді Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року направлена засобами поштового зв'язку 15 грудня 2017 року на адресу відповідача, яку ним зазначено у поданій ним касаційній скарзі.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвала про залишення касаційної скарги без руху отримана скаржником 21 грудня 2017 року.

Як зазначалось вище, ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України у частині надання документу про сплату судового збору та встановлено строк для усунення вказаних недоліків касаційної скарги.

Ухвалою судді-доповідача Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2018 року задоволено клопотання Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги на десять днів з дня отримання ухвали.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвала про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги отримана скаржником 1 лютого 2018 року.

14 лютого 2018 року скаржник подав клопотання про відстроченнясплати судового збору та клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, обґрунтовуючи неможливістю своєчасної сплати судового збору, у зв'язку з відсутністю належного фінансування.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору не відповідає умовам встановленим статтею 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Зі змісту клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги вбачається, що наведені у ньому доводи є необґрунтованими, а надані докази не підтверджують того, що майновий/фінансовий стан скаржника перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обмежене фінансування бюджетної установи не може бути самостійною підставою для повторного продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у частині сплати судового збору. Крім того, з клопотання скаржника вбачається, що фінансування таких видатків здійснюється. Поряд з цим бюджетна установа такі видатки має використовувати ефективно та раціонально. Тому право на касаційне оскарження судового рішення установа, що фінансується з бюджету, має реалізовувати з огляду на доцільність такого та наявне фінансування на такі потреби, що надаються з державного бюджету.

З огляду на зазначене, суддя-доповідач вважає, що у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги слід відмовити.

Станом на 21 лютого 2018 року Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві не усунула зазначені в ухвалі судді Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року недоліки касаційної скарги, що свідчить про невідповідність її вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону від 13 липня 2017 року №2136-VІІІ, що діяла на момент подання касаційної скарги, тому така підлягає поверненню.

Керуючись частиною третьою статті 3, статтею 332, пунктами 4, 12 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

У задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі № 826/4982/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

І.Я.Олендер,

Суддя Верховного Суду