Справа № 814/724/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/724/17

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивниця на Толстого» до Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування рішення від 09.12.2016 року № 1,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ТОВ «Пивниця на Толстого» звернулось до адміністративного суду до Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС про скасування Рішення про застосування фінансових санкцій №1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.10.2016 року під час перевірки за місцезнаходженням товариства було знайдено 3600 л пива, яке було зварено під час пробних варок в процесі передатестаційних робіт. Необхідність виготовлення цього пива було обумовлена тим, що товариства намагалось отримати ліцензію на виготовлення алкогольних напоїв (пива), а для цього спочатку необхідно сертифікувати свою продукцію, яку необхідно надати експертам.

Щодо такої великої кількості пива, знайденого під час перевірки, то це пояснюється тим, що було зварено 3 різних сорти 1200 л пива світлого, 1800 л пива пшеничного та 600 л пива темного. З врахуванням обсягів пивовареного обладнання фірми «Шульц-300». Технологічні особливості обладнання не дають можливість виготовити за одну варку пива менше ніж 300 л.

Також, позивач заперечив факт продажу пива у роздріб, пояснив, що за адресою: м. Первомайськ, вул. Толстого, 18, в одному приміщенні, але на різних поверхах знаходиться два субєкти господарювання ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Пивниця на Толстого». Пиво представники податкового органу придбали у ФОП ОСОБА_2, яка має відповідну ліцензію на торгівлю алкоголем. Це було не пиво, виготовлене ТОВ «Пивниця на Толстого», а придбане у постачальників, що підтверджується первинними документами.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію обґрунтував тим, що під час фактичної перевірки у ТОВ «Пивниця на Толстого» було виявлено 3600 л, що навіть не заперечувалось представниками позивача не під час перевірки не в судовому засіданні. Така велика кількість пива не може бути пояснено навіть необхідністю передатестаційних варок, оскільки для отримання сертифікатів відповідності не потрібно 3600 л пива. До того ж під час фактичної перевірки було встановлено факт того, що у барі «Пивниця на Толстого» вже продавали пиво, яке, за поясненням офіціанта, було виготовлено на першому поверсі.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій Южноукраїнської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області №1 від 09.12.2016 року. Присуджено на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Пивниця на Толстого» () за рахунок бюджетних асигнувань Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області судовий збір в сумі 1600,00 гривень (одна тисяча шістсот грн.).

На вказану постанову Южноукраїнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови від 05.10.2017 року були порушені норми матеріального права, не досліджено всі обставини справи.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

22.03.2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 придбала у ФОП ОСОБА_3 новий комплект пивоварні «Шульц-300».

16.09.2016 року ОСОБА_2 створено нову юридичну особу ТОВ «Пивниця на Толстого». Основним видом діяльності новоствореного товариства є виробництво пива (Код КВЕД 11.05).

Свою діяльність ТОВ «Пивниця на Толстого» здійснює за адресою: м. Первомайськ, вул. Толстого, 18 в одному приміщенні з баром «Пивниця на Толстого», які належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2

20.09.2016 року ТОВ «Пивниця на Толстого» уклало договір оренд обладнання з ФОП ОСОБА_2В, відповідно до якого взяло в оренду комплект пивоварні «Шульц-300».

20.10.2016 року ТОВ «Пивниця на Толстого» уклало договір з Державним підприємство «Миколаївський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на надання послуг з випробувань сільськогосподарської сировини або харчової продукції, а саме атестація виробництва продукції пиво в асортименті.

24.10.2016 року ТОВ «Пивниця на Толстого» укладено договір з вимірювальною лабораторією ТОВ ВТП «Дружба» щодо контролю основної зернової сировини та допоміжних матеріалів, пива в асортименті за органолептичними та фізико-хімічними показаними.

21.10.2016 року ДП «Миколаївський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» провів перевірку ТОВ «Пивниця на Толстого» та склав Акт від 21.10.2016 року про те, що позивач має всі умови для виробництва пива в асортименті стабільної якості у відповідності з вимогами діючої нормативної документації і його виробництво може бути атестоване в системі УкрСЕПРО. За результатами перевірки продукції пива в асортименті на міні-пивоварні ТОВ «Пивниця на Толстого» комісія вважає за необхідне видати підприємству атестат виробництва на термін дії 5 років.

28.10.2016 року уповноваженим Мінекономрозвитку України ДП «Миколаївстандартметрологія» виданий Атестат виробництва ТОВ «Пивниця на Толстого» про те, що стан виробництва пиво світле нефільтроване, пиво світле пшеничне нефільтроване, пиво темне нефільтроване виготовляється відповідно до ДСТУ 3888:2015 «Пиво. Загальні технічні умови», забезпечує стабільність органолептичних, фізико-хімічних показників та показників безпеки.

В період з 19.10.2016 року по 28.10.2016 року Головне управління ДФС у Миколаївській області провело фактичну перевірку ТОВ «Пивниця на Толстого», під час якої встановлено, що у циліндричне-конічних танках знаходиться 3600 л пива. Крім того, з метою встановлення факту реалізації незаконно виробленого пива, працівниками податкового органу придбано 0,33 л пива пшеничного. З усних пояснень офіціанту бару-ресторану, продане пиво виготовлено на нижньому поверсі, а саме в пивоварні, розташованій за адресою: м. Первомайськ, вул. Толстого, 18.

Директор ТОВ «Пивниця на Толстого» ОСОБА_2 факт виготовлення пива під час перевірки не заперечила, пояснила це необхідністю перед проходження сертифікації продукції.

09.12.2017 року заступником начальника Первомайського відділення Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій №1, яким до ТОВ «Пивниця на Толстого» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 85 000 гривень за виробництво алкогольних напоїв без ліцензії.

02.12.2016 року Головне управління ДФС у Миколаївській області провело перевірку технологічних умов виробництва пива на відповідність вимогам законодавства, нормативної та технологічної документації ТОВ «Пивниця на Толстого», відповідно до якої визнано, що товариство має всі технологічні умови виробництва алкогольних напоїв (пива) щодо забезпечення повного технологічного циклу виробництва, у відповідності з вимогами законодавства, нормативної та технологічної документації.

19.12.2016 року Державною фіскальною службою України видано ТОВ «Пивниця на Толстого» ліцензію на виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 19.12.2016 року до 19.12.2021 року місце провадження діяльності м. Первомайськ, вул. Толстого, 18.

ОСОБА_4 ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання, до якої додаються: 1) копії засновницьких документів; 2) атестат виробництва, виданий центральним органом виконавчої влади, уповноваженим відповідно до законодавства; 3) документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Відповідно до вимог п.п. 9) п.3.4.1 Порядку проведення атестації виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, який затверджений наказом Держстандарту України від 29.02.1996 року №85, об'єктами перевірки виробництва, окрім іншого є наявність протоколів випробування виробів, в тому числі випробувань з метою сертифікації, якщо вироби підлягають в Україні обов'язковій сертифікації (якщо підприємство до моменту проведення атестації проводило виробництво продукції).

Таким чином, протоколи випробувань виробів, є необхідною умовою для проведення атестації виробництва лише у випадку, якщо ці вироби підлягають обовязковій сертифікації та за умови, що підприємство до моменту проведення атестації проводило виробництво продукції.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №28 від 01.02.2005 року Перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні. В зазначеному Переліку відсутнє пиво, та будь-які інші алкогольні напої.

Крім того, ТОВ «Пивниця на Толстого» раніше не здійснювало виробництво пива.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що законодавство не вимагає від підприємства перед отриманням ліцензії на виготовлення алкогольних напоїв, проводити атестацію виробництва з випробуванням виробів.

На це, зокрема, вказує і та обставина, що Атестат виробництва ТОВ «Пивниця на Толстого» отримало ще 27.10.2016 року, а протоколи випробування виробів датовані вже 16.12.2016 року, тобто вже після проведення атестації.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи позивача, що 3600 л пива було виготовлено для проведення атестації, як необхідна умова отримання ліцензії на виготовлення алкогольних напоїв, є хибними.

Стосовно факту, начебто, продажу пива у барі «Пивниця на Толстого» 19.10.2016 року, про що зазначено у Акті перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Бар «Пивниця на Толстого» хоча і має однакову назву з позивачем, але належить іншому субєкту господарювання ФОП ОСОБА_2 Зазначений субєкт господарювання здійснює господарську діяльність у одному приміщенні з позивачем та має ліцензію на продаж роздрібну торгівлю алкогольними напоями №143929 за місцем здійснення діяльності м. Первомайськ, вул. Толстого, 18, бар-ресторан ПАБ «Пивниця на Толстого». У асортименті алкогольних напоїв, які продаються ФОП ОСОБА_2 у ПАБ «Пивниця на Толстого» є, в тому числі, і пиво, що підтверджується первинними документами. На фіскальному чеці, яким відповідач обґрунтовує факт продажу пива зазначено «субєкт господарювання ОСОБА_2В.», а «Пивниця на Толстого» у чеку позначено одночасно зі словом ПАБ, що вказує на назву розважального закладу, а не назву субєкта господарювання, який здійснив продаж пива. Самих письмових пояснень офіціанта про те, що продане пиво є пивом власного виготовлення, відповідачем не надано.

Крім того, колегія суддів наголошує, що до відповідальності позивача було притягнуто не за фактом продажу алкогольних напоїв без ліцензії, а за фактом їх виробництва.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що факт виробництва ТОВ «Пивниця на Толстого» алкогольних напоїв без наявності ліцензії доведений, оскільки це підтверджується Актом перевірки від 16.09.2016 року, власноручними поясненнями директора товариства ОСОБА_2, а також не заперечується представниками позивача під час судового засідання суду першої інстанції.

Про те, що це було саме пиво, тобто алкогольний напій, також вказують протоколи випробувань ДП «Миколаївський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 16.12.2016 року.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що факт правопорушення з боку позивача є доведеним.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

Відповідно до вимог п.54.3. ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до вимог ст.116.1 ПК України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Натомість, ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Отже, з 01.01.2011 року з моменту набрання чинності Податковим кодексом України форма рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону повинна відповідати вимогам ст.ст.54, 58, 116 ПК України.

В цьому ж випадку, відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій у формі податкового повідомлення-рішення не прийнято, а застосовано форму рішення, яка передбачена постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 02.06.2003 року № 790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Разом із тим, відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету ОСОБА_5 України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ухвалення Головним управлінням ДФС у Миколаївській області рішення про застосування фінансових санкцій не у формі податкового повідомлення-рішення є протиправним та є безумовною підставою для його скасування.

У своєму листі від 28.03.2014 року №375/11/14-14 Вищий адміністративний суд України звертав увагу на неможливість застосування форми рішення, передбаченого постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 02.06.2003 року № 790 та необхідністю надсилання у таких випадках податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи, що з моменту набрання чинності Податкового кодексу України пройшло більше пяти років, про існування цього питання відповідачу відомо, у тому числі, і з листа ВАСУ від 28.03.2014 року №375/11/14-14, але він досі не привів свою діяльність у відповідність до вимог ст.ст.54, 58, 116 ПК України, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що зазначене неможливо кваліфікувати лише як дефект форми.

Дефект форми це помилки, описки, технічні недоліки рішення. В даному ж випадку, відповідач не помиляється щодо форми рішення про застосування фінансових санкцій, а свідомо діє не у спосіб, передбачений законом.

В теперішній час, оскільки Податковим кодексом України чітко визначена форма рішення про застосування фінансових санкцій у формі податкового повідомлення-рішення, колегія суддів не може залишити цю обставину поза увагою та визнати рішення, викладене у інший спосіб, правомірним.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_5 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: К.В.Кравченко