Справа № 242/760/18
Суддя: Капітонов В. І.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

242/760/18
2а/242/120/18
РІШЕННЯ
Іменем України

м. Селидове 26 лютого 2018 року

Селидівський міський суд Донецької області, діючий як адміністративний суд, в складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі судового засідання Дуровій Н. Г., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача Косенок О.М., представника відповідача Шеремет В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що відповідачем 05.02.2018 року відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 17, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. Вважає оскаржувану постанову такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Просить скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просять її задовольнити.

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, пояснив, що постанова винесена відповідно до вимог КУпАП. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

З оскаржуваної постанови, винесеної 05.02.2018 року, вбачається, що посадова особа, яка винесла постанову вважає, що ОСОБА_1 , будучи громадянином України призивного віку, у період з 11.10.2014 року по 30.11.2014 року у м. Покровськ не з`явився до призивної дільниці в десятиденний термін з дня початку чергового призиву, що визначений Указом Президента України від 14.10.2013 року № 562/2013, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1995 року (станом на дату вчинення правопорушення), ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року (станом на дату вчинення порушення). Адміністративне правопорушення виявлене 30.01.2018 року, відповідно до рапорту № 928 від 30.01.2018 року.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1995 року (станом на дату вчинення правопорушення), після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову: призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік.

Доказів щодо зміни позивачем свого місця проживання суду не надано, оскільки відповідно копії паспорту позивача, він з 15.06.2012 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто ще до відповідного Указу Президента України.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 статті 32 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до ч. 2 статті 210-1 КУпАП громадяни підлягають адміністративній відповідальності за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ч. 1 статті 210-1 КУпАП громадяни підлягають адміністративній відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Крім того, диспозиція статті 210-1 КУпАП містить склад адміністративного правопорушення, який передбачає вчинення конкретних дій або бездіяльності із умисною формою вини. Таким чином, компетентна особа повинна в протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності у зрозумілій формі зазначити в чому конкретно полягало порушення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Разом з тим, оскаржувана постанова не містить обґрунтування та будь-якого викладення обставин, в чому саме позивачем порушені вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а зазначено тільки посилання на відповідні частини нормативного акту.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (із змінами), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши обставини справи, надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши норми діючого законодавства України, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 210-1 КУпАП посадовою особою не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та не враховано статті 32 КУпАП, адже адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, оскільки 30.01.2018 року було виявлено відповідачем порушення, яке вчинене в період з 11.10.2014 року по 30.11.2014 року, а оскаржувана постанова складена 05.02.2018 року, тобто більше ніж через 2 роки після вчинення правопорушення, докази щодо зміни місця проживання та вчинення цього правопорушення повторно відсутні.

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідач не дотримався процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та не довів його складу, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності в діянні позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. задовольнити.

Постанову № 17 від 05 лютого 2018 року, винесену військовий комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Донецького апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. І. Капітонов