Справа № 813/4920/17
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/4920/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року М.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Коморний О.І,

секретар судового засідання Мергель І.Р.,

за участю

представника позивача Цитульського В.І.

представника відповідача Ватуляк М.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Террагрін" про визнання протиправними та скасування постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу та припису.

Обставини справи

Позивач, Приватне підприємство "Террагрін", звернувся з позовом до суду про визнання протиправними та скасування постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу №2-499 від 14.11.2017 року та припису №13-01-170/2482-2006 від 27.10.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова та припис винесені на передвчасних та необґрунтованих висновках, тому є незаконними та підлягають скасуванню. Позивач стверджує, що висновок відповідача про допуск підприємством до роботи працівника ОСОБА_3, який не перебуває в офіційних трудових відносинах з підприємством, є поспішним та помилковим. Дане правопорушення допущене працівником ПП "Террагрін" ОСОБА_4, який з власної ініціативи, без відома та попереднього погодження з керівництвом підприємства, залучив до роботи ОСОБА_3, за що був притягнений до відповідальності у вигляді дисциплінарного стягнення - догани. Тому, позивач вважає, оскільки керівництво ПП "Террагрін" не допускав до роботи працівника без належного оформлення трудових відносин, винесена відповідачем постанова по даному правопорушенню та припис підлягають скасуванню.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що оскаржені позивачем постанова від 14.11.2017 року про накладення штрафу та припис від 27.10.2017 року, винесені з повним дотриманням вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509). Зазначив, що при інспекційному відвідуванні ПП "Террагрін" виявлено порушення вимог ч.1 та ч.3 ст.23 КЗпП України, а саме виконання трудових функцій працівником ОСОБА_5, що не перебував в офіційних правових відносинах з даним підприємством. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представника позивача та відповідача, повно, всебічно та об'єктивно оцінив подані докази у їх сукупності та

Встановив:

Відповідачем, Головним управлінням Держпраці у Львівській області, на підставі наказу №1591-П та направлення №56 від 23.10.2017 року проведено у період з 25.10.2017р. по 27.10.2017 року позапланову перевірку додержання приватним підприємством «Террагрін» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про що складено акт №13/01/170/2482 (а.с.7-12).

За наслідками проведеної перевірки та на підставі складеного акта, відповідачем 27.10.2017 року винесено припис №13-01-170/2482-2006 (а.с.15), відповідно до якого позивачеві приписано забезпечити дотримання вимог частини першої, частини третьої статті 24 КЗпП України та вимог частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 ЗУ №108.

У подальшому відповідачем 14.11.2017 року винесено постанову №2-499 (а.с.13-14) про накладення на позивача штрафу в розмірі 96000 грн. за порушення вимог частини 1, частини 3 статті 24 КЗпП України.

Вказане порушення полягає у тому, що з метою проведення інспекційного відвідування 25.10,2017 проведено вихід за адресою здійснення господарської діяльності ПП «Террагрін». Під час виходу до складського приміщення Підприємства, за виконанням трудової функції виявлено три особи.

Вказані особи надали письмові пояснення щодо підстав їх перебування у складському приміщенні Підприємства та виконання ними трудової функції. У наданому письмовому поясненні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено наступне - ним надається допомога у вигрузці товару (що зафіксовано на фото), за проханням ОСОБА_4 з оплатою праці 100 грн. до обіду.

При огляді наданих посадовими особами Підприємства копій наказів про прийняття працівників на роботу, поданих повідомлень про прийняття працівників на роботу в органи ДФС, табелів обліку використання робочого часу працівників Підприємства, відомостей нарахування заробітної плати працівникам, платіжних відомостей по виплаті заробітної плати працівникам - працівника з прізвищем ОСОБА_5 не виявлено.

Згідно наданого письмового пояснення комерційного директора підприємства ОСОБА_6, праця найманих осіб по цивільно-правових договорах станом на день проведення інспекційного відвідування 25.10.2017 підприємством не використовується.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є відповідно до ч.1 ст.72 КАС України будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З матеріалів справи судом встановлено, що висновку про порушення позивачем законодавства про працю послугувало надане письмове пояснення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому він зазначив, що ним надається допомога у вигрузці товару (що зафіксовано на фото), за проханням ОСОБА_4 з оплатою праці 100 грн. до обіду (а.с.23).

Водночас у поясненні (а.с.22). наданому директору ПП «Террагрін», ОСОБА_5 зазначає, що про винагороду в сумі 100 грн. йому було запропоновано написати інспекторами Держпраці.

Позивачем до справи долучена постанова Франківського районного суду м. Львова винесена за результатами розгляду матеріалів від ГУ Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог про працю та про охорону праці директора ПП «Террагрін» ОСОБА_7, яка набрала законної сили (а.с.66-68). У вказаній постанові зазначено, що «судом встановлено відсутність трудових чи інших відносин між ПП «Террагрін» та ОСОБА_5 Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 вказав, що завантажити товар в транспортний засіб його попросила незнайома особа, коли він перебував на рампі загального користування. Товар загружався в транспортний засіб із рампи. Кому належить такий товар та транспортний засіб йому невідомо. Пояснення ГУ Держпраці у Львівській області від 25 жовтня 2017 року про вигрузку товару ПП «Террагрін» за 100 грн. надав за вказівкою інспекторів Держпраці. Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 також повідомив, що товар який зображено на фотографіях не є власністю ПП «Террагрін». Кому належить вказаний товар йому не відомо. Показання свідка узгоджуються із письмовими поясненнями ОСОБА_5 наданими ГУ Держпраці у Львівській області від 27 жовтня 2017 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4, та показаннями останнього, допитаного у якості свідка. Обидва свідки також підтвердили, що ОСОБА_5 хоча й перебував на територій орендованій ПП «Террагрін», однак не виконував для підприємства будь-якої роботи та не отримував будь-якої оплати.»

Згідно з ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки постановою Франківського суду м. Львова встановлено відсутність трудових чи інших відносин між ПП «Террагрін» та ОСОБА_5, у тому числі і через допит ОСОБА_5 як свідка, то з урахуванням вищенаведених норм ст. 78 КАС України, вказана постанова є обов'язковою для адміністративного суду в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) щодо допуску працівника до роботи без укладення трудового договору.

У матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані належні та допустимі докази того, що зафіксований на фотознімках товар і автомобіль належать позивачеві. Натомість позивачем надано докази того, що такого товару у позивача не було.

Суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами порушення законодавства про працю позивачем, оскільки ґрунтуються в основному на поясненні ОСОБА_5 та не підтверджені іншими належними та переконливими доказами.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 3200 грн. ( а.с.34, 35), такі судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 132, 241-248, 256, 294, 295 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Львівській області №13-01-170/2482-2006 від 27.10.2017 року в частині встановлення порушення ч.1 ч.3 ст. 24 КзПП та вимоги забезпечити дотримання ч.1 ст. 24 КзПП.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу на ПП "Террагрін" №2-499 від 14.11.2017 року.

4. Стягнути на користь приватного підприємства "Террагрін" (вул. Січових Стрільців, буд.5, прим.117, м. Стрий, Львівська область, 82400; ) з Головного управління Держпраці у Львівській області (пл. Міцкевича 8, м. Львів,79005; ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 23.02.2018р.

Суддя Коморний О.І.