Справа № 806/3768/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Житомир справа № 806/3768/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токарева М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Овруцької міської ради, третя особа: комунальне підприємство "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання протиправним та скасування запису про тип майна в реєстрі права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Овруцької міської ради, третя особа: комунальне підприємство "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання протиправним та скасування запису про тип майна в реєстрі права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на праві власності має квартиру АДРЕСА_1 , що складає 11/50 частин одноповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 яка після укладення договору дарування, була зареєстрована в реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером №13547489. Після реконструкції належної їй частини житлового будинку з прибудовою при вирішені питання реєстрації права власності на нерухоме майно було з'ясовано, що органами БТІ при внесенні запису в реєстр права власності на нерухоме майно допущені помилки. Державним реєстратором було відмовлено позивачу у проведенні державної реєстрації, оскільки державний реєстратор Овруцької міської ради не має повноважень та технічної можливості внести зміни (виправлення) до Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Позивач просить визнати протиправною відмову та зобов'язання державного реєстратора Овруцької міської ради скасувати в реєстрі права власності на нерухоме майно в частині відомостей про об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 13547489 запис про тип майна - квартиру АДРЕСА_1 що складає 7/25 частин будинку.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача направив на адресу суду відзив на позовну заяв у кому просив відмовити у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій. В частині зобов'язання вчинити дії не заперечував щодо задоволення позову.

Представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до договору дарування квартири, що складає частину житлового будинку, та земельних ділянок від 15. 06. 2006 року, позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що складає 11/50 частин одноповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 Позивачем було проведено державну реєстрацію вказаної квартири у відповідності до вимог чинного законодавства.

В подальшому, ОСОБА_1 було проведено реконструкцію належної їй частини житлового будинку з прибудовою за наслідком якої вона звернулась до державного реєстратора щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

При розгляді питання щодо проведення вказаної державної реєстрації було з'ясовано, що органами БТІ при внесенні запису в реєстр права власності на нерухоме майно допущені помилки, що полягають у тому, що 11/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1, що складає 7/25 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1. Вказані обставини підтверджуєються інформаційною довідкою з Державного реєстру на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна У зв'язку з чим державним реєстратором було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 № 1952-IV із змінами і доповненнями (далі - Закон).

Відповідно до статті 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 12 Закону Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Зважаючи на те, що дійсно у державному реєстрі було допущено помилку, то відповідачем правомірно відмовлено у проведенні державної реєстрації, оскільки нормами чинного законодавства державного реєстратора не наділено правом самостійно виправляти помилки допущені іншими органами при проведенні державної реєстрації, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову у частині визнання протиправними дій відповідача.

Проте, зважаючи на те, що при внесенні запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було допущено помилку, щодо зазначення номеру квартири, то належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов'язання державного реєстратора вчинити дії щодо скасування в реєстрі права власності на нерухоме майно в відомостей про об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 13547489 в частині запису про тип майна - квартиру АДРЕСА_1 що складає 7/25 частин будинку щодо власника ОСОБА_1.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 190, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати державного реєстратора вчинити дії щодо скасування в реєстрі права власності на нерухоме майно відомостей про об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 13547489 в частині запису про тип майна - квартиру АДРЕСА_1 що складає 7/25 частин будинку щодо власника ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева