Справа № 823/1754/17
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про прийняття справи до свого провадження

21 лютого 2018 року справа № 823/1754/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі в поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (18000, АДРЕСА_1, далі - позивач) подав позов до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 152 о/с від 09.06.2017 про звільнення ОСОБА_1 з 09 червня 2017 року з посади інспектора слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ);

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з 10 червня 2017;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 71278,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 152 о/с від 09.06.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки а ні Законом України "Про Національну поліцію", а ні Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України не визначають механізм застосування дисциплінарних стягнень, тобто за який вид проступку застосовується відповідне дисциплінарне стягнення. Чіткої кваліфікації за вчинення якого саме проступку працівником поліції застосовується саме звільнення, як вид стягнення не визначено.

Окрім того, в матеріалах службової перевірки відсутні дані, які свідчать про неможливість застосування до позивача інших більш м'яких видів стягнень, оскільки відповідно до статті 149 КЗпП України дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вени та тяжкості проступку.

Також, в супереч статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України при обранні виду дисциплінарного стягнення не було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Окрім того, що станом на день видачі наказу про накладення дисциплінарного стягнення № 1501 від 09.06.2017 постанови суду про визнання позивача винним у інкримінованому правопорушенні не було. Відповідач, не чикаючи результатів розгляду адміністративної справи судом, наказом притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач, приймаючи рішення про звільнення позивача, не врахував, що фактично проступок, за який звільнено ОСОБА_1, не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Також, позивач зазначає, що його було звільнено в період тимчасової непрацездатності, оскільки з 22.05.2017 по 19.06.2017 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, що є порушенням статті 40 КЗпП України.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області №152 о/с від 09.06.2017 є протиправним та підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 має бути поновленим на службі в поліції на посаді інспектора слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з 10.06.2017, а також відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 71278,88 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі в поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2018 року ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказана справа надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду 16.02.2018 та шляхом автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Гаврилюку В.О.

Відповідно до частин 1-4, 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: 1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 4) припинення за зверненням суб'єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо в'їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію; 6) оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; 8) типові справи; 9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині; 10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження; 11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 259 вказаного Кодексу клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Статтею 260 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи вищевикладене, суддя зазначає, що дана справа має ознаки незначної складності, а отже повинна розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 12, 171, 241, 243, 248, 256, 257, 260 - 262, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ухвалив:

Прийняти адміністративну справу до свого провадження.

Здійснити розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі в поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 13 березня 2018 року о 09 год. 00 хв. в приміщенні Черкаського окружного адміністративного суду за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 117.

Встановити відповідачеві п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого може бути поданий відзив на позовну заяву, що відповідає вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. До відзиву на позовну заяву мають бути додані докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин спір буде вирішено за наявними матеріалами справи.

Встановити позивачеві трьохденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву, протягом якого може бути подана відповідь на відзив, що відповідає вимогам частин 2-4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановити відповідачеві трьохденний строк з дня отримання відповіді на відзив, протягом якого можуть бути подані заперечення на відповідь на відзив, що відповідають вимогам частин 2-4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною 2 статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя В.О. Гаврилюк