Справа № 677/697/17
Суддя: Вознюк Р. В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/697/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2018 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Басистої Т.В.,

справа № 677/697/17,

сторони по справі:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Старокостянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області,

представник відповідача - ОСОБА_2,

предмет позову - визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу,

«ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача»

Позивач просила визнати протиправною відмову Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у призначенні їй пенсії по інвалідності відповідно до ч. 7 ст. 37 Закону України "Про державну службу" та зобов'язати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до ч. 7 ст. 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 60% суми заробітної плати, включаючи всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 01.04.2017.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є інвалідом другої групи.

31.03.2017 вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, як інваліду другої групи на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 №3723-ХІІ у відповідності до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень, яким визначено право державних службовців на призначення пенсії.

Відповідач листом № 1/Р-4 від 12.04.2017 їй відмовив у призначенні пенсії державного службовця, мотивуючи тим, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 899-УІІІ, у відповідності до пп. 10, 12 Прикінцевих положень якого пенсія державного службовця у відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу» призначається при досягненні 60-річного віку. На думку відповідача, вона такого права не має. Дії відповідача вона вважає протиправними. Посади, які вона обіймала протягом всього періоду перебування на державній службі, віднесені до посад державних службовців. На момент набрання чинності Законом України ''Про державну службу'' вона перебувала на посаді державного службовця, яка давала їй правову підставу виходу на пенсію державного службовця. Її загальний стаж становить 33 роки 10 місяців та стаж державної служби - 17 років.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, зазначила, що УПФ правомірно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії, оскільки позивачка не досягла пенсійного віку визначеного законодавством (60 років) та надала письмові заперечення.

«ІІ. Заяви (клопотання)учасників справи».

Позивач надала письмові додаткові пояснення по справі та просила не виплачувати, а здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (3773-ХІІ).

Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та справу розглянути без її участі.

Представник відповідача надала письмове заперечення та просила відмовити у позові.

«ІІІ. Процесуальні дії у справі»

Позивач у позовній заяві при зверненні до суду заявила дві позовних вимоги, другою з яких була - видати їй довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. В судовому засіданні позивач заявила клопотання про відкликання позовної заяви в цій частині вимог.

Ухвалою Красилівського районного суду від 06.11.2017 клопотання позивача було задоволено, адміністративний позов про зобовязання видати довідку залишено без розгляду.

«ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин»

ОСОБА_1 з 21.10.2016 призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в зв'язку з наявністю в неї другої групи інвалідності. Наказом № 11-00 від 30.03.3017 її звільнено з посади головного спеціаліста відділу платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи УПФ в Красилівському районі в зв'язку з реорганізацією управління. 31.03.2017 позивачка письмово звернулась до відповідача з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності як інваліда другої групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. Відповідач листом № 1/Р-4 від 12.04.2017 відмовив у призначенні пенсії державного службовця по інвалідності.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Як вбачається з трудової книжки позивача, яка працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців, її стаж державної служби становить 17 років, а також вона є інвалідом другої групи.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної ОСОБА_4 України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної ОСОБА_4 України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень цього ж закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної ОСОБА_4 України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної ОСОБА_4 України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 9-12 статті 37 Закону України «Про державну службу» визначено, що пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, визнаним інвалідами І або II групи в період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

«V. Оцінка суду».

Враховуючи, що на час набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 позивачка працювала на посаді державного службовця та має вислугу понад 10 років, вона має право на призначення пенсії по інвалідності у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Отже, вищезазначеним підтверджується те, що позивачка має право на призначення пенсії державного службовця по інвалідності другої групи в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплат праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно зі ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Заперечення представника відповідача суд не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

«V.Розподіл судових витрат між сторонами)

Відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до Закону від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" відповідач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6-11, 160-163, 159-163, 167, 186 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ч. 7 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (3723-ХІІ).

Зобов'язати Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити та виплачувати з 01.04.2017 ОСОБА_1 пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до ч. 7-12 ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Красилівський районний суд з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1, 22.03.1967 народження, зареєстроване місце проживання: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Чорновола, 56; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач Старокостянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, місцезнаходження: 31101, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. М.Красовського, 4; .

Представник відповідача - ОСОБА_2, 26.09.1985 народження, зареєстроване місце проживання: 31000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний текст рішення виготовлено 22.02.2018.

Суддя ОСОБА_4