Справа № 738/2003/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 738/2003/17 Суддя (судді) першої інстанції: Сова Тетяна Георгіївна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 БУПП у Чернігівській області Цибулько Андрія Володимировича на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 БУПП у Чернігівській області Цибулько Андрія Володимировича про визнання дій інспектора та постанови про накладення адміністративного стягнення незаконними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просив:

- визнати дії інспектора роти № 3 БУПП у Чернігівській області Цибулько Андрія Володимировича незаконними;

- скасувати постанову серії БР № 230525 від 12.12.2017, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2018 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на не з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, без дослідження відповідних доказів, які апелянт не мав змоги своєчасно надати з огляду на неналежне сповіщення про розгляд справи.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Сторони у судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд заяви за відсутності сторін.

Згідно ч. 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії БР № 230525 від 12 грудня 2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 та ч.2 ст.122 КУпАП не підтверджено.

Надаючи правову оцінку встановленим по справі обставинам та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, а саме п.9.2. б) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом

Відповідальність за порушення приписів п.9.2. б) Правил, визначена ч.2 ст.122 КУпАП, якою передбачено, що, зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів

Згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.4.7 Правил забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, як, зокрема, за відсутності медичної аптечки з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж, та працездатного вогнегасника на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

При цьому, аптечка, перелік медикаментів якої відповідає ДСТУ 3961-2000 для відповідного типу транспортного засобу, і вогнегасник повинні бути в закріпленому стані у місцях, визначених підприємством-виробником. У разі коли конструкцією транспортного засобу зазначені місця не передбачено, медична аптечка і вогнегасник повинні розташовуватись у легкодоступних місцях.

Відповідальність за порушення п. 31.4.7 Правил, визначена ч.2 ст.121 КУпАП, якою передбачено, що керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122, 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частин 1-3 статті 258 Кодекс України про адміністративні правопорушення протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185 3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Статтею 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов'язковою.

Положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Таким чином, з системного аналізу зазначених правових норм, вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ст.121, 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак доводи позивача щодо протиправного розгляду справи за місцем вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 Інструкції).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення. Так, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що постановою Інспектора роти № 3 БУПП у Чернігівській області Цибулько Андрія Володимировича у справі про адміністративне правопорушення БР № 230525 від 12 грудня 2017 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 та частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення, з урахуванням положень статті 36 вказаного Кодексу у розмірі 680 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 12 грудня 2017 року в м.Чернігів по проспекту Перемоги, 1 о 10 год. 20 хв. керував транспортним засобом ГАЗ 322132-418, державний номер НОМЕР_1, що використовується для надання послуг по перевезенню пасажирів сполученням Чернігів-Макошино, комплектація якого не відповідає вимогам державних стандартів, щодо комплектації медичної аптечки та при цьому не користувався показником правого повороту при зміні напряму руху (повертаючи праворуч), чим порушив вимоги п. 9.2 б) та п. 31.4. 7 Правил дорожнього руху.

В обґрунтування доводів позовної заяви позивач вказує, що він 12 грудня 2017 року, керуючи транспортним засобом ГАЗ 322132-418, при русі по проспекту Перемоги під час здійснення повороту праворуч використав показник повороту. Крім того, вказував, що медичну аптечку придбав на початку 2017 року в аптеці, та остання повинна відповідати всім вимогам і строкам придатності.

Крім того, позивач наполягає на порушенні порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема, позбавлення права на правову допомогу.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, та на які посилається позивач, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

У даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова була складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП.

Натомість, законом не визнана обов'язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута та спірна постанова прийнята відповідачем в присутності позивача, якому роз'яснювалися його права передбачені КУпАП. Будь-яких клопотань про необхідність скористатися правовою допомогою позивач не заявляв.

Наразі, колегія суддів звертає увагу, що із відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що позивач дійсно, керуючи транспортним засобом ГАЗ 322132-418, державний номер НОМЕР_1 в м.Чернігів по проспекту Перемоги, 1, повертаючи праворуч, не скористався показником правого повороту при зміні напряму руху.

У зв'язку з чим, відповідачем було зупинено транспортний засіб, яким керував позивач та повідомлено про причину зупинки. Працівником поліції було здійснено перевірку документів позивача та наявності транспортних комплектуючих, а саме медичної аптечки та вогнегасника.

При огляді медичної аптечки, що вбачається і з відеозапису, остання не відповідає вимогам Правил щодо розташування із зазначенням відповідних відомостей, містить медикаменти щодо яких сплив строк придатності.

За таких підстав, відповідач при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, а тому дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови є правомірними.

Позивачем не надано суду доказів того, що він оспорював дане порушення. Оскаржувана постанова підписана позивачем без зауважень.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу визначений правильно у відповідності до положень абз.2 ст.36 КУпАП.

Відповідно, постанова у справі про адміністративне правопорушення БР № 230525 від 12 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є правомірною.

Відтак, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про задоволення позовних вимог.

Крім того, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на неналежне повідомлення судом першої інстанції про розгляд справи, що перешкодило своєчасно надати заперечення на позовну заяву та відповідні докази.

Так, з матеріалів справи вбачається, що справу розглянуто без участі відповідача, оскільки повістку із доданими до неї ухвалою про відкриття провадження, адміністративним позовом із додатками надіслано за іншою адресою.

Відтак, відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання

У відповідності п.3 ч.3 статті 317 КАС України обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду у разі порушення норм процесуального права є розгляд справи адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 310, 315, 317, 321, 322, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 БУПП у Чернігівській області Цибулько Андрія Володимировича задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2017 року скасувати та постановити нове, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Командира роти № 2 БУПП 1 м. Чернігів ДПП лейтенанта поліції Жука Сергія Івановича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О.Аліменко

Л.В.Бєлова

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Бєлова Л.В.

Аліменко В.О.