Справа № 826/25892/15
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві на додаткову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві, Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві, Шевченківського районного управління головного управління МВС України у м. Києві, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ ГУ МВС України в м. Києві №1017 о/с від 06.11.2015 р. в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ;

поновити ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ України в МВС України на посаді начальника сектору охорони громадського порядку 4-го відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста) управління поліції у Шевченківському районі ГУ Нацполіції у м. Києві;

стягнути з ГУ Нацполіції у м. Києві 20 000 гривень завданої моральної шкоди;

зобов'язати ГУ Нацполіції у м. Києві виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва №826/25892/15 від 09.02.2017 року позовні вимоги було задоволено частково. Зокрема, було визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в Київській області від 06.11.2015 року №1017 о/с «Щодо особового складу» в частині звільнення ОСОБА_3; поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника сектору охорони громадського порядку 4-го відділу міліції (з обслуговуванням центральної частини міста) Шевченківського РУ ГУМВС у м. Києві; зобов'язано ГУ МВС у м. Києві виплатити на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу. В іншій частині адміністративного позову було відмовлено.

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва набрала законної сили 07.06.2017 року.

Від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якому просить суд винести додаткову постанову, якою визначити період і конкретну суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню з ГУ МВС у м. Києві на користь ОСОБА_3

28 липня 2017 року Окружним адміністративним судом м. Києва у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткової постанови відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2017 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3, скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2017 року, а справу направлено на продовження розгляду.

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року стягнуто з Головного управління МВС у місті Києві середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_3 за період з 06.11.2015 року по 09.02.2017 року у розмірі 93 803,47 грн.

Не погоджуючись з вказаною додатковою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати додаткову постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю в Україні при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами, закріпленими у порядку.

Приписами п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 встановлено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Згідно абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 січня 2014 року №21-395а13.

Відповідно до довідки Головного управління МВС у місті Києві від 18 жовтня 2017 року №15, наданої позивачем до суду 20 жовтня 2017 року, середня заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці роботи складає 6510,00 грн., а середньоденна заробітна плата - 295,91 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до дня винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. В даному випадку з 06 листопада 2016 року по 09 лютого 2017 року, що становить 317 календарних днів.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що сума середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу ОСОБА_3 становить 93 803,47 грн. (295,91 грн. Х 317 к.д.).

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві залишити без задоволення.

Додаткову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 22 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.