Справа № 201/10975/17
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/201/6/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Дніпро, Інспектора УПП в м. Дніпрі рядового поліції 3-го батальйону 3-ї роти Похиленко Петра Анатолійовича про скасування постанови від 22.07.2017р. про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.08.2017р. звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, Інспектора УПП в м. Дніпро рядового поліції 3-го батальйону 3-ї роти Похиленко Петра Анатолійовича про скасування постанови від 22.07.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначила, що 22.07.2017р. інспектором винесено оскаржувану постанову, згідно із якою 22.07.2017р., позивачка здійснила стоянку транспортного засобу Mitsubishi ASX, д/н НОМЕР_1 на тротуарі без залишення для руху пішоходів 2 м та порушила пункт 15.10 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. Спірною постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивачка не погоджується з даною постановою, вважає, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254 КУпАП, інспектором не з'ясовано належним чином всі обставини у справі. Зазначає, що в цей час автомобіль перебував не в її користуванні. Тому просила позов задовольнити.

Судом 25.10.2017р. винесена ухвала про витребування доказів (а.с. № 28).

В судові засідання по справі, які призначалися на 25.10.2017р. 06.12.2017р., 15.02.2018р. позивачка не з,явилась, повідомлялась належним чином (а.с. № 13, 34, 37).

Позивачка 25.10.2017р. надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. Просила розглянути справу без її участі (а.с. № 26)

Представник департаменту патрульної поліції УПП в м. Дніпрі - Машталер А.А. (діє за довіреністю від 04.01.2018р. - а.с. № 25) надав заперечення на позов, в яких зазначила, що 22.07.2017р., позивачка здійснила стоянку транспортного засобу Mitsubishi ASX, д/н НОМЕР_1 на тротуарі без залишення для руху пішоходів 2 м та порушила пункт 15.10 (в) Правил дорожнього руху (а.с. № 17-24).

Згідно із Правилами дорожнього руху, стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Представник зазначала також, що згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 129932 від 22.07.2017р., відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За правилами ст. 33 КУпАП відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача.

Вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Водію ОСОБА_1 було роз'яснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. На постанові є її підпис про отримання копії.

Враховуючи викладене, просила відмовити у позові.

В судові засідання по справі, які призначалися на 25.10.2017р. 06.12.2017р., 15.02.2018р. представники відповідачів не з'явилися, повідомлялись належним чином (а.с. № 15-16, 30-31, 35-36).

Представник департаменту патрульної поліції УПП в м. Дніпрі - Похиленко П.А. в окремій заяві, що надійшла до суду 30.01.2018р. просив справу розглядати за відсутності відповідача (а.с. № 41).

З урахуванням неявки сторін в судове засідання 13.02.2018р. суд розглянув справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 4 ст. 229 КАСУ.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1, 3, 4 ст. 3 КАС України Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно зі ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

У судовому засіданні встановлено, що 22.07.2017р. інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Дніпро роти № 3 батальйону № 3 рядовим поліції Похиленко П.А. було зафіксовано, що автомобіль НОМЕР_2, припаркований на тротуарі по вул. Симферопольській, 2К без залишення для руху пішоходів 2 м, чим водій ОСОБА_1 допустила порушення п. 15.10 (в) Правил дорожнього руху України та суттєво заважала руху пішоходів. Стосовно водія цього автомобіля ОСОБА_1 складено постанову ЕАА № 129932 від 22.07.2017р., час у якій зазначений 14 год. 49 хв. та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП в вигляді штрафу в дохід держави в сумі 510 грн., вказану постанову ЕАА № 129932 від 22.07.2017р. по справі про адміністративне правопорушення відразу в той же день було вручено позивачці, як правопорушнику.

Крім того, цього ж дня об 11 год 20 хв був складений акт огляду та затримання транспортного засобу, оскільки на місці скоєного правопорушення власника транспортного засобу виявлено не було та інспектор був змушений викликати евакуатор згідно Постанови КМУ № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках»

Як вбачається з заперечень представника відповідача, різниця в часі складання акту та постанови зумовлена тим, що правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі та постанова складалась в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. У даному випадку час був виведений автоматично, тобто по суті час розгляду справи та складання постанови - це ті дані, які були відображені у постанові в момент її складання інспектором.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Для висновків вказаних в оскаржуваній постанові у особи, яка винесла постанову, були підстави. При розгляді справи були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, також посадовою особою було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи. Постанова інспектора патрульної служби є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248). Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку). Статтею 268 Кодексу встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення. Зміст постанови, що оскаржується, відповідає і вимогам статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Слід зазначити, що на ухвалу суду від 25.10.2017р. про витребування доказів (а.с. №28), відповідачем надано фото правопорушення позивачки, яке також досліджене судом (а.с. № 40).

Крім того, обставини вчиненого позивачкою адміністративного правопорушення, зазначені в постанові, що оскаржується, відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 порушувала вимоги пункту п. 15.10 (в) ПДР України і 22.07.2017р. на автомобілі НОМЕР_2, дійсно по вул. Симферопольській, 2К в м. Дніпро залишила припаркований на тротуарі автомобіль без залишення для руху пішоходів 2 м, та добровільно сплатила штраф вказаний у постанові у розмірі 510 грн.

При таких обставинах суд вважає, що дії Інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону рядового поліції Похиленко П.А. при розгляді справи про адміністративне правопорушення, правомірні, а постанову ЕАА № 129932 від 22.07.2017р. по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП слід вважати, як винесену правомірно, вона основана не на припущеннях і без порушень прав позивача, а тому вона не підлягає скасуванню.

Не може суд прийняти до уваги аргументи зазначені по тексту позовної заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджуються та зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Між тим, порушень прав позивачки інспектором поліції допущено не було.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони не ґрунтуються на законі, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі ст. 139 КАС України, враховуючи результат розгляду справи, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 46, 72, 77, 229, 241-256, ч. 4 ст. 286 КАС України (в редакції закону України від 03.10.2017р.), суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, Інспектора УПП в м. Дніпрі рядового поліції 3-го батальйону 3-ї роти Похиленко Петра Анатолійовича про скасування постанови від 22.07.2017р. про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Ткаченко