Справа № 200/9346/16-а
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Справа № 200/9346/16-а
Провадження №2а/200/160/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

за участю секретаря - Агашаріфової В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, треті особи Головне архітектурно-планувальне управління у Департаменті по роботі з активами Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Український інститут національної пам'яті про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував свої вимоги наступним.

26.11.2015 року відповідно до Закону № 317-VIII, виконуючим обов'язки міського голови м. Дніпропетровська Булавкою Г.І. було підписано розпорядження №897-р про перейменування топонімів у м. Дніпропетровську. Так, зокрема, відповідно до цього розпорядження було перейменовано вулицю АДРЕСА_2 на вулицю АДРЕСА_3 (порядковий номер у списку перейменування топонімів м. Дніпропетровська, що міститься у додатку до розпорядження міського голови № 897-р від 26.11.2015 року - 62).

Позивач вважає, що вказане рішення грубо порушує вимоги чинного законодавства України, а саме Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - оскільки не були виконані вимоги ст.13 згаданого Закону щодо того, що при прийняття оспорюваного рішення не було прийнято до уваги результати громадських обговорень (мешканці вулиці були проти перейменування), також позивач вказав на те, що така ж норма міститься і в статті 20 Статуту Дніпропетровської міської ради; ст. 26 цього ж Закону такі рішення віднесені законом до компетенції рад та мають прийматися на пленарних засіданнях колегіально; Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», адже, на думку Позивача, ознаки особи, на честь якої названа вулиця «АДРЕСА_2» не підпадає під ознаки осіб, вживання імен або найменувань яких заборонено згаданим законом.

З урахуванням викладеного, а також з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати розпорядження виконуючої обов'язки Дніпропетровського міського голови «Про перейменування топонімів м.Дніпропетровська» №897-р від 26.11.2015 року в частині перейменування вулиці АДРЕСА_2.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, 07.02.2018 року через канцелярію суду надійшла заява представника ОСОБА_7 щодо відкладення судового засідання у зв'язку з «службовою необхідністю». Беручи до уваги, що клопотання про відкладення належним чином не мотивовано, подано без жодних доказів неможливості явки у судове засідання, його належить відхилити.

Треті особи своїх представників у судове засідання не направили, про розгляд справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно п. 41 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: 1) підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту; 2) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 20 Статуту Дніпропетровської міської ради зазначено, що пропозиції, які є результатами громадських обговорень у обов'язковому порядку приймаються до уваги відповідним органом місцевого самоврядування (Дніпропетровською міською радою).

Судом встановлено, що Листом Українського інституту національної пам'яті від 23.09.2015 року 01/1200 в.о. Дніпропетровського міського голови Булавки Г.І. повідомлено про перелік об'єктів топоніміки м.Дніпропетровська, що підпадають під дію ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки», до якого вул.АДРЕСА_2 не входить. /а.с.75-87/

26.11.2015 року в.о. міського голови Булавка Г.І. прийнято розпорядження №897-р «Про перейменування топонімів м.Дніпропетровська», яким, зокрема, перейменовано вул.АДРЕСА_2 на вул.АДРЕСА_3./а.с.11-14/

Дане розпорядження, згідно мотивування, прийнято на виконання ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки», відповідно до пропозиції міської комісії, листа Українського інституту національної пам'яті від 28.08.2015 року за вх.№6/20-140 та службової записки начальника Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 26.11.2015 року №8/4690.

Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради подав до суду заперечення на адміністративний позов.

Відповідно до вказаних заперечень, Департамент частково погоджується з доводами позивача щодо протиправності перейменування саме вул.АДРЕСА_2, проте, вважає оспорюване розпорядження таким, що не порушує прав позивача.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 № 317-VIII органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

У разі якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту.

Таким чином, беручи до уваги, що Закон № 317-VIII набрав чинності 21.05.2015, органи місцевого самоврядування були зобов'язані у строк до 21.11.2015 привести у відповідність найменування географічних об'єктів населених пунктів. Якщо ж у вказаний строк цього не буде зроблено, то такі дії мають бути вчинені сільським, селищним, міським головою до 21.02.2016. У разі, якщо сільським, селищним, міським головою відповідного рішення у встановлений строк прийнято не буде, то правом на прийняття такого розпорядження у строк до 21.05.2016 наділяється голова відповідної обласної державної адміністрації.

Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 № 317-VIII регулює правові основи заборони пропаганди комуністичних та націонал-соціалістичних тоталітарних режимів в Україні, встановлює порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму.

Рішення про перейменування, зокрема, вулиць приймається органами місцевого самоврядування після проведення громадських слухань.

Судом встановлено, що позивач є мешканцем вул. АДРЕСА_2 (нова назва АДРЕСА_3), проживає за адресою: АДРЕСА_1

Отже, перейменування вулиці АДРЕСА_2, на якій проживає позивач, що підтверджується особистим паспортом серії АЕ 347717 (а.с.8-9), безпосередньо впливає на його права.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з того, що особа ОСОБА_5 (роки життя ІНФОРМАЦІЯ_1) не має жодного відношення до комуністичного чи націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні в ХХ сторіччі, отже перейменування вулиці, названої на його честь на підставі саме ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» є протиправним.

Отже, після зменшення позовних вимог, останні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.143 КАС України судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 9, 13, 72-79, 90, 143, 159, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, треті особи Головне архітектурно-планувальне управління у Департаменті по роботі з активами Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Український інститут національної пам'яті про визнання протиправним та скасування розпорядження - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження в.о. Дніпропетровського міського голови Булавки Г.І. від 26.11.2015 року №897-р «Про перейменування топонімів м.Дніпропетровська» в частині перейменування вулиці АДРЕСА_2 на вулицю АДРЕСА_3.

Стягнути з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 551,21 грн.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.В.Шевцова