Справа № 815/2853/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2853/17

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Тарановського Р.В.,

представника позивача - Чубарова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОДОМ КОМПАНІ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОДОМ КОМПАНІ» (далі - ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ») звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області), в якому, з урахуванням уточнень, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03 травня 2017 року:

№ про збільшення додаткового імпортного збору на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами в сумі 54 191,93 грн.;

№ , яким збільшено мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання в сумі 107 017,14 грн.;

№ , яким збільшено податок на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання у розмірі 249 009,53 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги товариство посилалося на те, що відповідач, приймаючи спірні рішення, спирався на інформацію, що не може бути визнана доказами в розумінні митного та податкового законодавства, оскільки правильність митної вартості товару може бути визнана тільки на підставі документів, отриманих від продавця, а не від фірми, яка була відправником товару.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року позов задоволено та скасовані спірні податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із правової позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена у рішенні від 20 січня 2012 року «Рисовський проти України».

У цьому рішенні зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Враховуючи вказану позицію, суд першої інстанції, з урахуванням змісту вказаного рішення зазначає, позаяк митний орган розмитнив ввезений позивачем товар, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

До того ж, суд першої інстанції взяв до уваги постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2016 року, в якій вирішувалось питання щодо притягнення до відповідальності за порушення митних правил директора ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ» - ОСОБА_3 за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Зазначеним рішенням провадження у даній справі було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, встановленого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, ГУ ДФС в Одеській області просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши правильність встановлення фактичних обставин справи, додержання норм матеріального та процесуального права, провівши аналіз доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду належить залишити без змін, з огляду на наступне.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 18 травня 2012 року між ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ» та компанією «SANDERSON DIVISION LLP» (Велика Британія) було укладено контракт № LC-65/2012 на загальну суму 2 000 000,00 доларів США (а.с.12) (далі - Контракт).

Предметом Контракту була купівля-продаж товарів відповідно до специфікацій та цін, зазначених в інвойсах, які є його невід'ємною частиною.

Із специфікації №1 вбачається, що до товарів, які підлягають продажу є засоби наземного, повітряного, водного транспорту та їх приналежності та частини (а.с.18).

За кодами товару вбачається, що це відповідно є велосипеди та аксесуари до них.

У розділі 4 Контракту визначені строки та умови поставки.

Відповідно до п.4.3. цього розділу компанія «SANDERSON DIVISION LLP» (Велика Британія) до товару, що поставляється, додає комерційний рахунок, товарно-транспортну накладну, сертифікат походження, сертифікат якості та інструкцію з експлуатації.

Згідно інвойсів від 09 лютого 2015 року покупець, в особі ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНИ» купив у продавця, в особі компанії «SANDERSON DIVISION LLP» велосипеди (в частково розібраному вигляді) у кількості 336 штук на суму 14 410,00 доларів США та аксесуари до велосипедів нових виробництва фірми «Аrkus&RometGroupSp. Z o.o» (Польща) на суму 246,1 доларів США, а всього придбано товару на загальну суму 14 656,1 доларів США.

Відправником зазначених товарів в інвойсах значиться фірма «Аrkus&RometGroupSp. Z o.o» (Польща).

Відповідно до поданої ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ» митної декларації ІМ 40 ДЕ № 500040001/2015/003610 від 21 березня 2015 року імпортовано на митну територію України товари «велосипеди з шарикопідшипниками двоколісні, без двигуна, нові, частково розібрані для зручності транспортування, торгова марка «ROMET», запчастини та аксесуари до велосипедів» за дев'ятьма кодами УКТЗЕД, кількість місць 350, кількість артикулів 1012 штук.

Вага брутто - 6 230,00 кг, вага нетто - 5 645,14 кг. країна виробництва - Польща, країна походження - Польща.

Фактурна вартість - 14 656,1 доларів США.

Відправник товару - «Аrkus&RometGroupSp. Z o.o» (Польща), одержувач ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ». Митна вартість, заявлена декларантом визначена за резервним методом та дорівнювала - 459 342,26 грн. Перевезення здійснювалося на умовах поставки згідно «Інкотермс - СІР - Іллічівськ.

Згідно CАRNETTIR від 18 березня 2015 року № UХ 75561740 (митний вантажосупровідний документ), що подавався під час митного оформлення, товар був доставлений з Польщі до України вантажним автомобілем НОМЕР_4/НОМЕР_5.

Міжнародною автомобільною накладною СМR від 18 березня 2015 року встановлено, що відправником товару є компанія «Аrkus&RometGroupSp. Z o.o» (Польща), перевізником ФОП ОСОБА_6, умови поставки визначені СІР - Іллічівськ.

17 липня 2015 року контролюючим органом, з метою перевірки питання достовірності поданих йому документів для розмитнення зазначених товарів, було направлено запит №17384/5/99-99-26-03-03-16 до митних органів Республіки Польща.

У листопаді 2015 року митними органами Польщі були надіслані копії відповідних документів.

За результатами опрацювання отриманої інформації встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці ДФС товаросупровідних документах та митній декларації, не відповідають даним зазначеним в митній документації при вивезенні товарів з Республіки Польща та є недостовірними стосовно угоди (контракту) вартості товарів та умов поставки товарів.

14 квітня 2017 року ГУ ДФС в Одеській області складений акт про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ» про дотримання вимог законодавства України з питань додержання митної справи за митною декларацією від 21 березня 2015 року №500040001/2015/003610 (далі - акт).

Як вбачається з тексту акта, в ході перевірки суцільним методом було перевірено документи отримані від Одеської митниці ДФС України та документи Республіки Польща, а саме копія транзитного документа щодо підтвердження вивозу від 17 березня 2015 року №15РL402010Е0087976, копії інвойсів від 17 березня 2015 року за №FLEXRG/03000002 та за № FLEXRG/03000001 (а.с.107-128).

Відповідач встановив, що за даними транзитного документа щодо підтвердження вивозу №15РL402010Е0087976 від 17 березня 2015 року фактурна вартість експортованого товару дорівнює 53 519,84 ЕUR, або за курсом валюти на 21 березня 2015 року - 1 325 184,31 грн., що відрізняється від числового значення фактурної вартості, заявленої декларантом у графі 22 митної декларації від 21 березня 2015 року №500040001/2015/003610 (14656,1 доларів США) та є більшим, ніж заявлена митна вартість товару (459 342,26 грн.), від якої нараховані та сплачені митні платежі при митному оформленні товару.

Співставлення даних про товар, який міститься у графах експортної декларації №15РL402010Е0087976 від 17 березня 2015 року та МД від 21 березня 2015 року №500040001/2015/003610 дозволяє, на думку посадових осіб, що здійснювали перевірку, стверджувати, що документи стосуються однієї поставки товару.

Так, товар експортовано з Польщі автомобілем НОМЕР_4/НОМЕР_5 на адресу ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ», кількість місць - 350, кількість артикулів - 1012, відправником товару є компанія «Аrkus&RometGroupSp. Z o.o» (Польща), одержувачем товару є ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ».

Для з'ясування умов транспортування товару, перевізнику ФОП ОСОБА_6 контролюючим органом був направлений відповідний запит, проте як зазначено в акті, документів щодо перевезення товару він не надав, що не дало можливість встановити вартість транспортування товару, яка повинна бути включена до митної вартості.

За наслідками документальної невиїзної перевірки контролюючий орган встановив, що позивач порушив:

- пункт 2 частини 2 статті 52 Митного Кодексу України, в частині надання недостовірних відомостей про товар, що призвело до заниження митної вартості імпортованого товару та відповідно до заниження податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита за МД №500040001/2015/003610 від 21 березня 2015 року на суму 85 613,71 грн.;

- Закон України від 28 грудня 2014 року №73-VІІІ «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», що стало підставою для заниження податкового зобов'язання по сплаті додаткового імпортного збору за МД від 21 березня 2015 року №500040001/2015/003610 на загальну суму 43 353,54 грн.;

п. 190.1. ст. 190 Податкового кодексу України, що потягло за собою заниження податкового зобов'язання щодо сплати податку на додану вартість за МД від 21 березня 2015 року № 500040001/2015/003610 на загальну суму 199 207,62 грн.

За наслідками встановлених порушень, 03 травня 2017 року прийняті податкові повідомлення-рішення за №№ , 5, .

Понад те, за наслідками виявлених порушень, Одеською митницею ДФС складений протокол про порушення ОСОБА_3, який працює директором ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНИ» митних правил за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України.

03 лютого 2016 року за результатами розгляду вказаного протоколу, Малиновський районний суд м. Одеси закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказана постанова суду набрала законної сили 16 березня 2016 року.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що на запит Одеської митниці ДФС, перевізником, в особі ФОП ОСОБА_6, була надана відповідь про те, що на підставі договору перевезення з компанією «SANDERSON DIVISION LLP» №2/3 від 01 березня 2015 року він надавав послуги з перевезення з Республіки Польща до України велосипедів.

Перевезення здійснювалось транспортним засобом НОМЕР_4/НОМЕР_5, CARNETTIR від 03 травня 2015 року, міжнародна автомобільна накладна СМR№18/03/ 2015 від 18 березня 2015 року №42199. Вантаж та документи на нього, як пояснив перевізник, отримувались на складах компанії «SANDERSON DIVISION LLP».

На підтвердження зазначених обставин, були надані квитанція про відправлення відповідного листа на адресу митниці та договір на транспортне обслуговування (а.с.210-216).

До того ж, представником позивача наданий лист від компанії «SANDERSON DIVISION LLP» про те, що ними була закуплена партія стокового товару (велосипеди та запчастини до них) у компанії «Аrkus&RometGroupSp. Z o.o» (Польща) і частина цього товару була продана ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ», відповідно до наведених вище контракту від 18 травня 2012 року, інвойсу №AR020 від 09 лютого 2015 року та специфікації №AR020 від 09 лютого 2015 року.

На підтвердження надано копію платіжного доручення №203 від 12 січня 2015 року від компанії «SANDERSON DIVISION LLP» на адресу компанії «Аrkus&RometGroupSp. Z o.o» (Польща) та копія платіжного доручення від 15 жовтня 2015 року від ТОВ «МОТОДОМ КОМПАНІ» на адресу компанії «SANDERSON DIVISION LLP».

Аналіз викладених фактичних обставин справи, свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо недоведеності з боку суб'єкта владних повноважень обставин про надання позивачем недостовірних відомостей про товар, що призвело до заниження митної вартості імпортованого товару та відповідно до заниження митних та податкових платежів.

Втім, не можна погодитись з однією з підстав для задоволення позову, зазначеною судом у рішенні, це відсутність у діях керівника позивача умислу на вчинення правопорушення, що було пов'язане з порушенням митних правил і відсутність умислу, встановлена судовим рішенням.

Колегія суддів вважає, що такий мотив суду є неприйнятним, оскільки стаття 109 Податкового кодексу України не встановлює вину як елемент податкового правопорушення. Встановлення саме умислу позивача на заниження митної вартості товару не є необхідним для донарахування податкових зобов'язань (постанова ВАСУ від 06 вересня 2017 року К/800/50423/15).

Однак, це не може бути підставою для скасування або зміни судового рішення, адже не призвело до неправильного вирішення справи.

Звертаючись до нормативно-правової бази, яка регулює спірні правовідносини, слід проаналізувати наступне.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частина 5 даної статті в пунктах 4 та 5 надає право органу доходів і зборів проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску та звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Статтею 351 Митного кодексу України передбачено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до ч.5 ст.352 Митного Кодексу України органи доходів і зборів використовують під час проведення перевірок, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Як встановлено п. 54.4 ст. 54 Податкового кодексу України, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

При цьому, у п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Наведені вище норми законодавства свідчать про те, що орган доходів і зборів діяв на підставі та в межах законодавства.

Проте, не можна вважати правильним результат, що отриманий в результаті перевірки.

Як було зазначено вище, перевізником, в особі ФОП ОСОБА_6, своєчасно на запит контролюючого органу була надана відповідь про власника товару, про умови його поставки.

Водночас, вказана відповідь була проігнорована посадовими особами, що здійснювали перевірку, що призвело до прийняття необґрунтованих податкових повідомлень-рішень.

Мотиви апеляційної скарги про те, що надані документи з Республіки Польща та документи, що надані позивачем стосуються однієї поставки товару є такими, що відповідають дійсності, за винятком однієї умови, ціни товару.

Контролюючий орган не навів доказів про те, що саме компанії «Аrkus&RometGroupSp. Z o.o» (Польща) була продавцем товару та отримала плату за товар, що визначений відповідачем.

Більш того, він не заперечував, що продавцем товару була компанія «SANDERSON DIVISION LLP» (Велика Британія).

Зважаючи на викладене, не спростовані доводи позивача про сплату відповідної суми, що була зазначена в митній декларації та в інвойсах продавцю - компанії «SANDERSON DIVISION LLP».

Слід також вказати на помилку, яку допускає ГУ ДФС в Одеській області, стверджуючи, що з боку компанія «Аrkus&RometGroupSp. Z o.o» (Польща) на адресу позивача була надана експортна декларації №15РL402010Е0087976 від 17 березня 2015 року.

Спірний документ, це як зазначалось вище, транзитний документ на відправку товару, на підставі договору.

Між тим, з 1 липня 2009 року для експорту з ЄС, а також з Великої Британії до третіх країн існує тільки електронна митна декларація. Електронна декларація оформлюється постачальником або перевізником (експедитором), який має відповідну ліцензію.

Також слід звернути увагу, що відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 травня 2012 року №651, у митній декларації наводяться відомості про відправника товару (продавця відповідно до контракту).

У випадку коли фактичний відправник товару не є продавцем за контрактом, тут зазначають інформацію про фактичного відправника та ставлять помітку «див. доп.» («дивись доповнення»). Тобто інформацію про продавця зазначають у доповненні до МД. Кожне доповнення є невід'ємною частиною МД та має свій порядковий номер.

Як слідує з митної декларації позивача у доповненні щодо продавця зазначений порядковий номер.

За обставин того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів, відповідно до вимог ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОДОМ КОМПАНІ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова

Повний текст судового рішення виготовлено 23.02.2018 року.