Справа № 135/1435/17
Суддя: Корнієнко О. М.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1435/17
Провадження № 2-а/135/7/18
РІШЕННЯ

іменем України

06.02.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомир капітана поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомир капітана поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА №220604 від 27.11.2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Зазначив, що 27.11.2017 року інспектор УПП м. Житомир капітан поліції ОСОБА_3 виніс оскаржувану постанову серії ЕАА №220604 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.. Як вбачається з постанови, інспектор УПП м. Житомир капітан поліції ОСОБА_3 зупинив його транспортний засіб «Mersedes-Benz Vito 110 CD» держаний номер НОМЕР_1, 27.11.2017 року о 17 год. 01 хв. на 86 км с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області та звинуватив його у тому, що він допустив керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), а саме рухався з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла та не мав при собі поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після зупинки інспектор нечітко й незрозуміло відрекомендувався, висловив вимогу про передачу документів, не повідомив про причину зупинки транспортного засобу і суть скоєного правопорушення. Тому вважає, що підстави для зупинки, які перераховані в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» були відсутні. Інспектор повідомив, що не працює ліва фара в режимі ближнього світла. Однак, того ж дня, перед виїздом з м. Київ він перевірив технічний стан свого авто і переконався у справності всіх компонентів. Фара могла перестати працювати в дорозі. Також, у звязку з тим, що на нього чинився незаконний тиск, він скористався своїм законним правом та не передав для перевірки поліс обовязкового страхування, хоча він був в наявності про що він повідомив поліцейських. Незважаючи на це, інспектор УПП м. Житомир капітан поліції ОСОБА_3 розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, в с. Кочерів Радомишльського району Житомирській області, чим суттєво порушив його права, оскільки постанову розглянуто не за місцезнаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, без ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до захисту. Тому він звернувся в суд з позовною заявою та просив визнати постанову серії ЕАА №220604 від 27.11.2017 року, яку було винесено інспектором УПП м. Житомир капітаном поліції ОСОБА_3 незаконною та скасувати її.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач, будучи належно та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

По справі надіслано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що відповідно до постанови серії ЕАА №220604 від 27.11.2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. В даному випадку позивач порушив вимоги п.31.4.3 в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме керував транспортним засобом «Mersedes-Benz Vito 110 CD» держаний номер НОМЕР_1, в якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла у темну пору доби та п.2.1.г Правил а саме не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки такий зобовязаний мати. Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, вина позивача в порушенні правил Дорожнього руху України доведена належними та допустимими доказами, а саме відеозаписом з нагрудного реєстратора інспекції поліції та поясненнями самого позивача. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося в порядку та у спосіб, що встановлені чинним законодавством. Тому просили в задоволені позову ОСОБА_2 до інспектора УПП м. Житомир капітана поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити за безпідставністю.

Разом з тим, суд, перевіривши відзив на позовну заяву встановив, що в ньому зазначено, що поданий та підписаний він представником за довіреністю ОСОБА_4. При цьому, додано довіреність на представництво інтересів Департаменту патрульної поліції.

Проте позов предявлено до посадової особи інспектора Носадчука Є.П., від якого жодних процесуальних документів по справі не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідачем не надано суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в звязку з чим, справу розглянуто на підставі наявних у ній матеріалів, які надані позивачем.

Позивачем надано ксерокопію оскаржуваної постанови серії ЕАА №220604 від 27.11.2017, яка винесена інспектором УПП м. Житомир капітаном поліції ОСОБА_3, в якій зазначено, що в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області, 86 км водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, в якого не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла у темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 Правил дорожнього руху України, та п.2.1.г Правил дорожнього руху України відсутність у водія полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У постанові зазначено, що за вчинення вказаних правопорушень водій притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн..

Відтак, із вказаної постанови чітко видно, що за порушення Правил дорожнього руху України водія ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП не містить жодних посилань на притягнення до адміністративної відповідальності водіїв за порушення вимог Правил дорожнього руху України, що проявились у керуванні транспортним засобом із несправностями зовнішніми світловими приладами, зокрема, за керування транспортним засобом в якого не горить лампа фари у темну пору доби.

Відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) передбачена згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови видно, що водія ОСОБА_2 не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. При цьому, вказівка в оскаржуваній постанові про порушення п.31.4.3 Правил дорожнього руху України щодо того, що в автомобілі не горіла лампа фари в режимі ближнього світла, сама по собі не може свідчити про те, що водія притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, посилання позивача на те, що справа про адміністративне правопорушення не могла розглядатись на місці зупинки автомобіля, є необґрунтованим, зважаючи на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 названого Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Підпунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону передбачене право поліцейського зупинити транспортний засіб у разі порушення водієм Правил дорожнього руху.

На підставі ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства суд дійшов висновку, що працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Крім того, в судовому засіданні судом оглянуто відеозапис з нагрудної камери інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Житомирі з якого чітко видно, що позивач дійсно не предявив інспектору поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому також встановлено, що позивач був переконаний, що дана справа має розглядатись після складання протоколу не за місцем зупинки транспортного засобу, про що він неодноразово зазначав, намагався скористатись правовою допомогою для захисту своїх прав та встановлення істини по справі.

Разом з тим, судом встановлено, що в позивача ОСОБА_2 станом на дату його зупинки та складення притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, був поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу «Mersedes-Benz Vito 110 CD» держаний номер НОМЕР_1. Що підтверджується наданим позивачем полісом № АК/3007376 від 25.11.2017 року, виданим Страховою компанією «Україна».

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачену адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до положень п. 3, 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, змінити захід стягнення, з тим, однак, щоб воно не було посилено.

Зважаючи на наведене в сукупності, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, те, що в позивача наявний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв на дату притягнення до відповідальності, а також беручи до уваги, відсутність жодних негативних наслідків ненадання позивачем такого полісу та відсутності даних, що правопорушенням було заподіяно будь-яку шкоду інтересам держави чи іншим особам, суд приходить до висновку про малозначність допущеного позивачем правопорушення та досягнення виховних і превентивних цілей, у даному випадку, можливе без застосування адміністративного стягнення, а тому наявні підстави звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КпАП та обмежитися усним зауваженням, в звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 22 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 6, 77, 79, 241 246, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №220604 від 27.11.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити, оголосити ОСОБА_2 усне зауваження.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: