Справа № 336/5380/17
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/5380/17
Провадження № 2-а/336/31/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя лейтенанта поліції Коптєвої Мирослави Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАА № 167277 від 17.09.2017 року винесену інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя лейтенанта поліції Коптєвою М.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження по адміністративній справі за відсутності в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він рухався на належному йому автомобілі «GEELY EMGRAND», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Автомагістраль Харків-Сімферополь, перетинаючи перехрестя вул. Димитрова, на думку інспектора поліції він порушив вимоги пункту 8.7.3 е) правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інспектор склав постанову про адміністративне правопорушення, а на його заперечення вчинення дій, які б порушували правила дорожнього руху України ніяк не реагував. В якості доказу йому продемонстрували відеозапис, зроблений камерою невідомого походження.

Позивач вважає, що вказана вище постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, що призвело до незаконного його притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у зв'язку з наступним.

За твердженнями позивача, він не порушував правил дорожнього руху України, доказів на підтвердження того, що він проїхав перехрестя на заборонене червоне світло співробітниками поліції не наведено. Він знаходився на значній відстані від перехрестя, тож воно було поза полем його зору, а тому позивач не міг точно встановити момент перетину межі перехрестя відповідно до увімкненого на той монет сигналу світлофору внаслідок обмеженого кута оглядовості з того місця, де він знаходився.

Позивач зазначає, що діяв відповідно до вимог пункту 16.8 правил дорожнього руху України, що не тільки дозволяє, а й зобов'язує водія, що виїхав на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух, продовжити рух у вказаному напрямку, незалежно від сигналу світлофора на виїзді. Відповідно до пункту 8.11 правил дорожнього руху України, що дозволяє водієві, який не може за зміни сигналу світлофора зупинити транспортний засіб у вказаному правилами дорожнього руху Україні місці, не вдаючись до екстреного гальмування, продовжувати рух за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. В даному випадку склалася саме така ситуація, але співробітником поліції, який склав протокол, це не було прийнято до уваги.

Крім того зазначає, що в постанові серії ЕАА № 167277 від 17.09.2017 року дата та час розгляду справи (17.09.2017 року 22:28:21) не співпадає з часом правопорушення вказаного в пункті 6 даної постанови (17.09.2017 року 22:34:09), тобто він скоїв правопорушення пізніше того як вже почався розгляд справи.

Також вважає, що застосування невідомої камери для відеофіксації правопорушення є незаконним, оскільки суперечить вимогам пункту 17.10 Наказу МВС № 111 за яким співробітниками поліції можуть застосовуватись лише сертифіковані технічні прилади та лише ті, що пройшли метрологічну перевірку, але такі документи на зазначену камеру відсутні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву за змістом якої просив розглядати справу без його участі, підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя лейтенанта поліції Коптєва Мирослава Володимирівна в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву за змістом якого просила суд розглядати справу без її участі.

У відповідності до частини 3 статті 194, частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕАА № 167277 від 17.09.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.7).

За змістом вказаної постанови, винесеної 17.09.2017 року о 22 год. 28 хв., 17.09.2017 року о 22 годині 34 хвилин в м. Запоріжжя, вул. Автогістраль Харків -Сімферополь водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «GEELY EMGRAND», номерний знак НОМЕР_1, проїхав на червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги пункту 8.7.3 е) правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Як передбачено частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Посилання позивача на те, що він правил дорожнього руху України не порушував відповідачем не спростовано належними доказами, не надано суду жодного доказу на підставі якого встановлено наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 5-9, 73-77, 90, 139, 244-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 252, 268, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя лейтенанта поліції Коптєвої Мирослави Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 167277 від 17.09.2017 року винесену інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Запоріжжялейтенантом поліції Коптєвою Мирославою Володимирівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р.Марко