Справа № 823/649/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №823/649/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О.,суддів- Гараня С.М., Рідзеля О.А. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Земляної Г.В.
суддів Ісаєнко Ю.А., Сорочко Є.О.
за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України в особі Центральної комісії МВС з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій
на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року (прийняту в порядку письмового провадження)
у справі №823/649/17
за позовом ОСОБА_1
до відповідача Міністерства внутрішніх справ України в особі Центральної комісії МВС з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій
про визнання незаконним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити дії,

за участю представника відповідача Губаревої О.М.

В С Т А Н О В И Л А :
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України в особі Центральної комісії МВС з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 23.12.2016 № 10/V/XXIV/3, яким відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Центральної комісії МВС України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, надати йому статус учасника бойових дій.
В подальшому, представником позивача було подано клопотання про зміну позовних вимог, у зв`язку зі зміною позивачем прізвища з ОСОБА_2 на Страшевського.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 23.12.2016 № 10/V/XXIV/3 йому відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій з посиланням на абз. 3 п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413. Позивач зазначає, що у оскаржуваному рішенні не зазначено жодних підстав, за якими позивачеві було відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій, а тому таке рішення незаконне.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 23 грудня 2016 року № 10/V/XXIV/3.
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни подати на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання, для прийняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідачем правомірно відмолено позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, з огляду на відсутність необхідної кількості днів перебування ОСОБА_1 у складі сил та засобів, які беруть безпосередню участь в АТО в районах її проведення. Також зазначено, що судом не прийнято ухвали по заяві позивача про зміну позовних вимог у зв`язку зі зміною прізвища.
Відгук (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , працював інженером з безпеки руху автогосподарства УМВС України в Черкаській області та інженером відділення автотранспортного забезпечення ГУНП в Черкаській області.
Під час проходження служби в органах внутрішніх справи та Національній поліції, з метою виконання завдань, визначених Законом України Про боротьбу з тероризмом та несення служби з охорони громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції, а також на виконання вказівки Міністра внутрішніх з справ України, та з метою надання матеріальної допомоги та забезпечення продуктами харчування особового складу УМВС України в Черкаській області, який несе службу з охорони громадського порядку та виконує завдання, визначені Законом України Про боротьбу з тероризмом, позивач направлявся у службові відрядження:
- з 10.02.2015 по 12.02.2015 до м. Авдіївка, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 33 о/с від 10.02.2015);
- з 27.02.2015 по 01.03.2015 до м. Авдіївка, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 43 о/с від 27.02.2015);
- з 10.03.2015 по 12.03.2015 до м. Красний Лиман, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 61 о/с від 10.03.2015);
- з 25.03.2015 по 27.03.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 71 о/с від 25.03.2015);
- з 07.04.2015 по 09.04.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 91 о/с від 06.04.2015);
- з 23.04.2015 по 25.04.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 108 о/с від 22.04.2015);
- з 10.05.2015 по 12.05.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 125 о/с від 07.05.2015);
- з 25.05.2015 по 27.05.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 138 о/с від 25.05.2015);
- з 08.06.2015 по 10.06.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 156 о/с від 05.06.2015);
- з 07.07.2015 по 09.07.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 184 о/с від 07.07.2015);
- з 27.07.2015 по 28.07.2015 до м. Краматорськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 200 о/с від 24.07.2015);
- з 05.08.2015 по 07.08.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 209 о/с від 04.08.2015);
- з 03.09.2015 по 05.09.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 241 о/с від 01.09.2015);
- з 02.10.2015 по 04.10.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 271 о/с від 01.10.2015);
- з 05.11.2015 по 06.11.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ УМВС України в Черкаській області № 300 о/с від 05.11.2015);
- з 07.11.2015 по 10.11.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 3 о/с від 07.11.2015);
- з 20.11.2015 по 22.11.2015 до м. Артемівськ, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 5 о/с від 19.11.2015);
- з 14.01.2016 по 16.01.2016 до м. Красний Лиман, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 7 о/с від 14.01.2016);
- з 13.02.2016 по 15.02.2016 до м. Красний Лиман, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 20 о/с від 11.02.2016);
- з 13.03.2016 по 15.03.2016 до м. Красний Лиман, Донецької області (наказ ГУНП в Черкаській області № 34 о/с від 11.03.2016).
Крім того матеріали справи містять посвідчення про відрядження, талони посвідчення про відрядження, з відмітками про прибуття позивача в зону АТО.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 12.06.2015 №1/14-742дов, виданою начальником УМВС України в Черкаській області, підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно у періоди з 10.02.2015 по 12.02.2015, з 27.02.2015 по 01.03.2015, з 10.03.2015 по 12.03.2015, з 25.03.2015 по 27.03.2015, з 07.04.2015 по 09.04.2015, з 23.04.2015 по 25.04.2015, з 10.05.2015 по 12.05.2015, з 08.06.2015 по 10.06.2015 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: витяг з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 06.03.2015 № 65, від 09.04.2015 № 99, накази УМВС України в Черкаській області № 33 о/с від 10.02.2015, № 43 о/с від 27.02.2015, № 61 о/с від 10.03.2015, № 91 о/с від 06.04.2015, № 108 о/с від 22.04.2015, № 125 о/с від 07.05.2015, № 156 о/с від 05.06.2015.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 03.11.2015 № 1/14-1146дов, виданої начальником УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_1 , дійсно у періоди з 10.03.2015 по 12.03.2015, з 25.03.2015 по 27.03.2015, з 07.07.2015 по 09.07.2015 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: витяги з наказів Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 09.04.2015 № 99, від 06.08.2015 № 218, накази УМВС України в Черкаській області від 10.03.2015 № 61 о/с дск, від 25.03.2015 № 71 о/с дск, від 07.07.2015 № 184 о/с дск. У цій довідці вказано, що вона є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.
Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 06.07.2015 № 16545, виданою начальником Артемівського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області, підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно у період з 08.06.2015 по 10.06.2015 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції: м. Артемівськ, Донецької області. Підстава: наказ керівника сектору С (по стройовій частині) м. Артемівськ від 13.06.2015 № 166; наказ Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 08.07.2015 № 189; наказ УМВС України в Черкаській області від 05.06.2015 № 156 о/с дск; посвідчення про відрядження від 08.06.2015 № 16/3-43. В цій довідці вказано, що вона є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.
Позивач звернувся до комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни для надання йому статусу учасника бойових дій.
Однак за наслідками розгляду документів позивача щодо надання йому статусу учасника бойових дій, комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни рішенням від 23.12.2016 № 10/V/XXIV/3, відмовила ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій з посиланням тільки на абз.3 п. 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413; п.п. 2, 4 Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.08.2016 № 868.
Не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, прийшов до висновку, про неправомірність дій відповідача та зобов`язання подати на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання, для прийняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. .
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 5 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі Порядок № 413), визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб.
Відповідно до абз. 2 п. 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Згідно з п. 2-1 Порядку № 413 (в редакції, що діє з 16.09.2016) статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до абз. 2, 3 п. 4 Порядку № 413 (в редакції, що діє з 16.09.2016) підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення:
витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;
для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Згідно з п. 5 Порядку № 413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв?язку, ДСНС, ДПтС, ДФС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Пункт 6 Порядку № 413 визначає, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.
Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії.
Водночас . 8 Порядку № 413 передбачене право самостійного звернення особою до комісії.
Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.08.2016 № 868 (далі Положення № 868), визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.
Відповідно до пп. 6 п. 2 Розділу ІІ Положення № 868 з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право: приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни.
Згідно з п. 4 Розділу ІІ Положення № 868 Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі: відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення; виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.
Пункт 7 Розділу ІІ Положення № 868 визначає, що рішення Комісії може бути оскаржено у судовому порядку.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Положення № 868 Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про:
1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення;
2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції;
3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Згідно з п.п. 2, 3 Розділу ІІІ Положення № 868 підтвердними документами для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.
Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).
В оскаржуваному рішенні комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни як підстава відмови в наданні статусу учасника бойових дій визначено абзац 3 пункту 4 Порядку № 413; пп. 2, 4 Розділу ІІ Положення № 868.
Зміст вказаного рішення свідчить про те, що позивачем застосовано до спірних відносин абз.3 п. 4 Порядку № 413, якою визначено перелік документів, необхідний для встановлення статусу учасника бойових дій для категорії осіб, що перебували у зоні АТО менше 30 днів, але не зазначено причин відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій.
Так громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10.11.2014 № 867, основними завданнями Міжвідомчої комісії є, в тому числі, надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Водночас колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині щодо зобов`язання відповідача надати статус учасника бойових дій, оскільки повноваження щодо вирішення спірних питань з встановлення статусу учасника бойових дій є дискрецію компетентного органу - міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Таким чином, врегулюванню питання надання позивачу статусу має передувати відповідне рішення вказаної міжвідомчої комісії, однак, як свідчать матеріали справи, питання про направлення документів до міжвідомчої комісії відповідачем не вирішувалося.
Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам статті 86 КАС України.
Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта, на ту обставину, що судом не було прийнято ухвали по заяві позивача про зміну позовних вимог у зв`язку зі зміною прізвища, оскільки матеріали справи містять протокольну ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17.10.2017, в якій суд на місці в ухвалив долучити подану заяву про зміну позовних вимог та прийняти позовні вимоги в новій редакції. (а.с. 111).
Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що згідно наданих позивачем документів він не має право на встановлення статусу учасника бойових дій, оскільки зазначені доводи не були зазначені в рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 23.12.2016 №10/V/XXIV/3.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України в особі Центральної комісії МВС з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій залишити без задоволення.
Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2018 року.