Справа № 536/1458/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 536/1458/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Спаскіна О.А. , Пянової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області (м. Кременчук, Полтавська область) від 05.12.2017 року (16:36:58 год.) (повний текст постанови складено 11.12.2017 року) (суддя Клименко С.М.) , по справі № 536/1458/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач-1, Інспектор роти №1 батальйону УПП у місті Кременчуці ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2Є.), третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції (далі по тексту ДПП НП України в особі УПП у місті Кременчуці ДПП), в якому просить суд:

- визнати дії Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР № 457565 від 07.08.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 245 грн. за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП незаконними;

- визнати постанову серії АР №457565 від 07.08.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05.12.2017 року по справі № 536/1458/17 позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Постанову серії АР №457565 складену 07 серпня 2017 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн. скасовано і справу провадженням закрито.

Судовий збір віднесено на рахунок держави.

Третя особа, не погодившись із вказаною постановою, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила суд апеляційної інстанції скасувати постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05.12.2017 року по справі № 536/1458/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що 07.08.2017 року відповідачем винесено постанову серії АР №457565 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 425 грн. у звязку з тим, що останній в місті Кременчуці на вул. А.Герасимовича близько 16 год. 10 хв. 07.08.2017 року, керуючи транспортним засобом Сітроєн С4, номерний знак ВІ 0744ВМ, обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, при перевірці документів не предявив для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. ПДР України, чим порушив вимоги п. 2.3 в та п. 2.4 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказує, що відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову без складання протоколу на місці вчинення правопорушення. Стверджує, що чинним законодавством не встановлено право осіб, які керують транспортним засобом, виконувати розпорядження поліцейського виключно за умови настання певних обставин, а, отже, вважає, що позивачем на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог абз. 2 ч.2 ст. 16 Закону України Про дорожній рух та п. 2.4 ПДР України. Вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв у межах наданих повноважень та у відповідності до чинного законодавства України.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 07.08.2017 року Інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №457565, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 245 грн. через те, що останній, в місті Кременчуці на вул. А.Герасимовича близько 16 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки Сітроєн С4, номерний знак НОМЕР_1, обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, при перевірці документів не предявив для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. ПДР України, чим порушив вимоги п. 2.3. в та п. 2.4 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з зазначеною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом про скасування останньої.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена не на підставі та не в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. 2.3. в та п. 2.4 а Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка) та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.3 В Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити документи, зазначені в пункті 2.1 (п.2.4 А ПДР).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачем допущено порушення вимог п. 2.3. в та п. 2.4 а Правил дорожнього руху.

Судовим розглядом встановлено, що 07.08.2017 року Інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №457565, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності через те, що останній, в місті Кременчуці на вул. А.Герасимовича близько 16 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки Сітроєн С4, номерний знак НОМЕР_1, обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, при перевірці документів не предявив для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. ПДР України, чим порушив вимоги п. 2.3. в та п. 2.4 а Правил дорожнього руху України, за що на ОСОБА_1 накладено стягнення у розмірі 425,00 гривень за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Так, переглянутий під час судового розгляду справи відеозапис з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського не містить доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення (п. 2.3 В Правил дорожнього руху України).

Інші докази, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять та не були надані ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 2.3. в та п. 2.4 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем в передбаченому законом порядку не доведено порушення ОСОБА_1 п. 2.3 В Правил дорожнього руху України, а тому приходить до висновку, що вимога Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 надати документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху України, є неправомірною.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем та апелянтом до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, з приводу того, що останній не порушував вимог п. 2.3. в та п. 2.4 а Правил дорожнього руху, не надано, колегія суддів, приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП не підтверджується жодним доказом, що свідчить про необґрунтованість винесення Інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №457565 складену 07 серпня 2017 року.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідач, складаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст.241, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05.12.2017 по справі № 536/1458/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5