Справа № 817/2181/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 року м. Рівне №817/2181/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом

ФОП ОСОБА_1
доГУ ДФС у Рівненській області
визнання дій неправомірними, скасування податкової вимоги,
В С Т А Н О В И В:

22.12.2017 відкрито спрощене провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання неправомірними дій та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-563-17 від 11.09.2017, а справу призначено до розгляду на 23.01.2018 без виклику сторін.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач була зареєстрована як платник податків та здійснювала свою підприємницьку діяльність на території проведення антитерористичної операції, а тому відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", з урахуванням змін внесених Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" є звільненою від виконання обов'язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції. З огляду на те, що недоїмка по єдиному соціальному внеску в розмірі 7486,51 грн. виникла за час її перебування на обліку в ДПІ у м.Луганськ, вона підлягала визнанню безнадійною та підлягала списанню. Виставивши ж на дану суму недоїмки податкову вимогу №Ф-563-17 від 11.09.2017, Головне управління ДФС у Рівненській області - фіскальний орган на території якого позивач знаходиться як тимчасово переміщена особа, порушив відповідні норми Закону і тим самим, позбавив наданих їй державою додаткових пільг і гарантій.

Відповідач адміністративний позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву. Свої заперечення відповідач обґрунтував тим, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України" №911-VIII від 24.12.2015 було вилучено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII від 02.09.2014, чим скасовано пункт 94 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який передбачав звільнення від сплати єдиного внеску платників, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Таким чином, відповідач стверджував, що чинним законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов'язань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Оскільки згідно з даними інформаційної системи органів доходів і зборів в інтегрованій картці позивача станом на 31.08.2017 обліковувалася заборгованість в розмірі 7486,51 грн. зі сплати єдиного соціального внеску, відповідачем правомірно була сформована та надіслана позивачу спірна вимога.

Розглянувши позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач з 25.10.2005 по 10.02.2017 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та з 31.10.2005 по 10.02.2017 перебувала на обліку в Луганській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області.

22.02.2017 позивач зареєструвалась як фізична особа-підприємець за місцем проживання на території Рівненської області, в зв'язку з чим 22.02.2017 взята на облік Дубенською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (Млинівське відділення) як платник податків.

За новим місцем реєстрації Млинівське відділення Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області повідомило позивача про наявний борг з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме 570,80 грн. - за найманих працівників (період виникнення з 24.02.2014 по 19.10.2016) та 9027,71 грн.- внесок, що сплачуєть ФОП, у тому числі ті, що обрали спрощену систему оподаткування (період виникнення з 01.01.2015 по 19.10.2016), вказавши, що цей борг відповідно до історії недоїмок ІС "Податковий блок" виник за місцем попереднього обліку у Луганській ОДПІ (а.с.12).

У відповідь на це, позивач звернулась до Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (Млинівське відділення) із заявою щодо списання недоїмки по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка виникла за місцем попередньої реєстрації в Луганській ОДПІ, до якої долучала сертифікат про форс-мажорні обставини (а.с.11).

11.04.2017 начальник Млинівського відділення направив позивачу відповідь, в якій вказав, що законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов'язаньт платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція (а.с.13).

11.09.2017 відповідачем сформовано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-563-17, в якій зафіксовано, що станом на 31.08.2017 її заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 7486,51 грн. (570,80 грн.+ 6915,71 грн.). На підставі статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відповідач вимагав у позивача сплатити недоїмку у десятиденний строк (а.с.10).

Позивач оскаржила вказану вимогу до контролюючого органу вищого рівня - Державної фіскальної служби України, рішенням керівника якого №15950/Т/99-99-11-02-02-25 від 30.11.2017 скарга позивача залишення без розгляду у зв'язку з пропуском десятиденного строку на її подання (а.с.16).

Не погоджуючись із спірною вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010.

Відповідно до пункту 2 частини першої цього Закону, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною першою статті 4 цього Закону до платників єдиного внеску, серед інших роботодавців, віднесенні фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

А частиною 2 статті 6 Закону визначені обов'язки платника єдиного внеску, зокрема, такі як: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 25 цього Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII від 02.09.2014, яким були внесені зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 , а саме його розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктом 9-3 (пунктом 9-4 в редакції Закону №2464 з 13.03.2015): «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" №405/2014 від 14.04.2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

З аналізу зазначеної норми слідує, що звільняються від виконання обов'язків по нараховуванню, обчисленню та сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування платники, що перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території, де проводилася антитерористична операція на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, а недоїмка, що виникла у таких платників визнається безнадійною та підлягає списанню.

Судом встановлено, що недоїмка зі сплаті єдиного внеску в розмірі 7486,51 грн.(згідно з вимогою, або ж у розмірі 11006,51 грн. - якщо не враховувати зарахування, самостійно проведені ДПІ) виникла у позивача в період з 24.10.2014 по 19.10.2016, тобто в період коли позивач перебувала на обліку в Луганській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" №1053-р від 30.10.2014 місто Луганськ віднесено до населених пунктів на території яких проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 зупинено дію розпорядження № 1053-р від 30.10.2014.

Разом з тим, 02.12.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України". Відповідно до пунктів 1, 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність розпорядження № 1053 від 30.10.2014 та № 1079 від 05.11.2014. Згідно з додатком до Розпорядження №1275-р від 02.12.2015 року, місто Луганськ віднесено до населених пунктів на території яких проводилася антитерористична операція.

Отже, у період, протягом якого у позивача виникла недоїмка зі сплати єдиного внеску, остання перебувала на обліку в органі доходів і зборів розташованому на території, де проводилась антитерористична операція.

Відповідно, від виконання обов'язків по нараховуванню, обчисленню та сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за цей період вона звільнялася.

Що стосується недоїмки, то така виникла виключно під час перебування позивача на обліку в органі доходів і зборів розташованому на території, де проводилась антитерористична операція і обліковується за нею виключно за даними інформаційної системи органів доходів.

Відповідно, така недоїмка в силу прямої норми пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010, підлягала визнанню безнадійною і списанню.

Сформувавши ж на таку суму недоїмки податкову вимогу, відповідач діяв всупереч вимог Закону, не добросовісно і не розсудливо.

Доводи відповідача про те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України" №911-VIII від 24.12.2015 було вилучено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII від 02.09.2014, чим скасовано пункт 94 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010, суд вважає хибними з огляду на таке.

Так, з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" №219-VIII від 02.03.2015 пункт 9-3 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено вважати п.9-4.

В подальшому відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24.12.2015 внесені зміни до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII від 02.09.2014, у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 вказаного Закону виключено.

Водночас, оскільки підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" було внесено зміни до Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12. 2015 змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не було внесено, положення пункту 9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №1669-VII від 02.09.2014, залишаються чинними.

Такий висновок узгоджується з пунктом 4 розділу 3 Правил оформлення проектів законів та основних вимог законодавчої техніки (Методичні рекомендації Апарату Верховної Ради України, видання четверте, виправлене і доповнене, 2014 рік), відповідно до якого зміни вносяться до оригінального закону, а не до закону про внесення змін до цього закону чи про визнання закону таким, що втратив чинність.

За наведеного, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-563-17 від 11.09.2017, як і дії відповідача по її виставленню, не відповідають визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України вимогам законності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості. А тому відповідні позовні вимога ФОП ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Кодекс адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами, а відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати стягуються на користь позивача у відповідності до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, м.Рівне, вул.Відінська,12, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 39394217) про визнання дій неправомірними, скасування податкової вимоги,- задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ГУ ДФС у Рівненській області та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-563-17 від 11.09.2017про сплату фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 недоїмки у розмірі 7486,51 гривень.

Присудити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повне рішення суду складено 05 лютого 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.