Справа № 163/3061/17
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/3061/17
Провадження № 2-а/163/19/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Любомльський районний суд Волинської області у складі: головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рожищенського ВП ГУНП у Волинській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2017 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 07 липня 2017 року інспектором Рожищенського відділу поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії БР №800123, на підставі якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, з накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, за те, що він, 07.07.2017 близько 16 год. 55 хв. рухаючись автомобілем марки «Рено Лагуна», номерний знак LC57219 по автодорозі М-19 на 425 км порушив п. 8.5.1 ПДР України, щодо перетину дорожньої розмітки вузької суцільної лінії. Однак він вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки остання не відображає дійсних обставин справи та винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Так, відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Проте, інспектор положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі. Разом з тим, вказував, що він змушений був перетнути лінію 1.1. так, як здійснив випередження транспортного засобу, задля забезпечення своєї безпеки та уникнення зіткнення, оскільки такий різко почав рухатися зі швидкістю до 25 км/год. Як на правомірність своїх дій, позивач посилається на положення Розділу 34 ПДР України, згідно яких,як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явились, остання подала до суду заяву про підтримання поданої позовної заяви та розгляд справи у їх відсутності.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Виходячи з положень ч.3 ст.268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін та на підставі на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 липня 2017 року інспектором Рожищенського відділу поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії БР №800123, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 07.07.2017 близько 16 год. 55 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Рено Лагуна», номерний знак LC57219 по автодорозі М-19 на 425 км перетнув білу суцільну лінію, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.

Відповідно до ч.3 ст.288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно положень статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Разом з тим, статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, зокрема, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Вищевказана норма закріплена і в ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно з якою у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, інспектор Рожищенського відділу поліції ОСОБА_2 мав повноваження для складання постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо доводів позивача про неправомірність дій відповідача при винесенні спірної постанови з огляду на те, що він перетнув білу суцільну лінію задля забезпечення своєї безпеки, то суд вважає такі твердження підставними з огляду на наступне.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.8.5 та п.8.5.1 Розділу 8 «;Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Правилами дорожнього руху України встановлено заборону перетину Лінії 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як слідує з матеріалів справи, позивач не заперечує факту перетину дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), однак такі дії позивача не вказують на порушення вимог розмітки проїзної частини дороги, оскільки вчинені з метою обгону транспортного засобу, що рухався зі швидкістю менше 30 км/год, що за умови забезпечення безпеки дорожнього руху в розумінні Розділу 34 Правил дорожнього руху є винятковою умовою для перетину лінії 1.1.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не з'ясовано всіх фактичних обставин справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, не доведена, а тому суд вважає за необхідне вищезазначену постанову скасувати.

Статтею 286 ч.3 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позовні вимоги про визнання протиправними дій інспектора поліції щодо винесення оскаржуваної постанови задоволенню не підлягають, так як охоплюються вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Керуючись статтями 243, 246, 254, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР №800123 від 07.07.2017 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122КУпАП, - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.