Справа № 415/842/18
Суддя: Чернобривко Л. Б.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.18 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Павлові О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції поліцейської роти 2 батальйону УПП в м.м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до рядового поліції поліцейської роти 2 батальйону УПП в м.м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 22.01.2018 року рядовим поліції поліцейської роти 2 батальйону УПП в м.м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 було складено постанову про адміністративне правопорушення в якій зазначено, що ОСОБА_1 22.01.2018 року о 14.36 год. у м. Сєвєродонецьку на вул.. Першотравнева під час керування автомобілем КІА SOUL з державним номерним знаком ВВ 6657 ВО було порушено п. 2.2г, 31.2.2 ПДР України, (проїзд без зупинки, а також без полісу страхового страхування). З зазначеною постановою позивач не згоден, оскільки 21.01.2018 року власником автомобільного транспортного засобу було укладено угоду з ПрАТ СК «ВУСО», та отримано відповідний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем зазначений поліс був предявлений відповідачу під час зупинки та перевірки відповідних документів. Відповідач виніс незаконну постанову відносно позивача, оскільки відсутні будь-які докази стосовно вчинення позивачем правопорушення. На підставі викладеного, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву в якому позов не визнав, посилався на те, що під час зупинки автотранспортного засобу позивача, який не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2, та перевірки відповідних документів у позивача був відсутній поліс обовязкового страхування транспортних засобів. Вважає, що постанова складена з дотриманням вимог чинного законодавства, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно із ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови серії АР № 531815 від 22.01.2018 року вбачається, що 22 січня 2018 року о 14-36 годині в місті Сєвєродонецьку по вул.. Першотравнева, ОСОБА_1 керував автомобілем та не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. (проїзд без зупинки забороняється, та без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), чим порушив вимоги п. 2.17, 31.2.2 ПДР, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Наданий відповідачем відеозапис з мобільного телефона, досліджений судом, не містить доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших доказів у справі щодо порушення позивачем вимог п. 2.1г ПДР з боку відповідача суду не надано і посилань на їх наявність не наведено, а тому суд вважає, що відповідачем не доведено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Щодо відсутності у ОСОБА_1 полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суд зазначає наступне.

Випадки законної зупинки працівником поліції будь-якого транспортного засобу передбачено ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 наведеної норми поліцейський має право зупиняти транспортний засіб у випадку, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно із п. 2.1г ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із п. 21.2 ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що інспектором поліції ОСОБА_2 в ході розгляду справи не було належним чином доведено законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, а тому його дії щодо подальшої перевірки наявності у водія страхового полісу є неправомірними.

Крім того, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Разом із тим, оскаржувана постанова не місить конкретного місця, де було скоєно порушення п. 2.1.г ПДР України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи інспектором поліції не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а постанова була винесена без належної доказової бази, як то понятих чи свідків, результатів застосування технічних вимірювальних засобів тощо та із істотними порушеннями вимог КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. ст.122ч. 1, ст.123, 286, КАС України, ст. 126 ч.1 КУпАП суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового поліції поліцейської роти 2 батальйону УПП в м.м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії поліцейського роти 2 батальйону УПП в м.м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 незаконними .

Скасувати постанову серія АР № 531815 від 21.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 425 грн. та закрити провадження по справі.

Вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 20.02.2018 року.

Постанова у повному обсязі виготовлена 22.02.2018 року.

Постанова Лисичанського міського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Чернобривко