Справа № 815/130/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/130/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: 68001, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, будинок 83; ) про визнання протиправною бездіяльності щодо проведення перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок та виплачувати пенсію,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, яка викладена в листі ГУ ПФУ від 07.12.2017 № 2047/К-11, 2048/К-11;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсії та виплачувати таку пенсію в подальшому з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» на період з 23 листопада 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року з урахуванням індексації і виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців з дня подання до ГУ ПФУ Довідки № 14/1-1329 від 25.09.2017р., починаючи з 23.11.2016 року; без обмеження максимального розміру пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році в розмірі 73 відсотки.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П. від 23 січня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №815/130/18, визначено, що розгляд справи з урахуванням положень ст. 263 КАС України буде здійснюватись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно наказу Головного управління МВС України в Одеській області № 611 о/с від 26.12.2005р. його звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 «а» (за віком) з 30.12.2005р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.01.2007р. позивачу призначена та виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач зазначив, що виплата пенсії йому здійнюється без врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні. Відтак, отримавши довідки ліквідаційної комісії УМВС в Одеській області № 14/1-1329 від 25.09.2017р. про нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач 23.11.2017р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак отримав відмову. На думку позивача, зазначена відмова є протиправною та суперечить вимогам ст.ст. 1, 2, 12, ч.2 ст. 51, ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п.7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 р. Крім того, позивач вважає, що наявні підстави для зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплачувати таку пенсію в подальшому з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» на період з 23 листопада 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 13.02.2018 р. (вх. № 4026/18), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що: по перше, позивачем порушено строки звернення до суду, встановлені ст.ст. 122, 123 КАС України; по-друге, всі складові грошового забезпечення, зазначені позивачем, є одноразовими (не мають постійного характеру) та не входять до складу грошового забезпечення, передбаченого ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; по-третє, виплата допомоги на оздоровлення здійснюється один раз на рік, що свідчить про неможливість віднесення її до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в порядку ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; по-четверте, одноразова грошова допомога при звільненні має одноразовий цільовий характер та не відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в порядку ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та не враховується при обчисленні пенсії, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 12.09.2017р. у справі № 21-1115а16; по-пяте, індексація не є складовою грошового забезпечення, передбаченого ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер індексації не підлягають; по-шосте, довідка № 20747, на підставі якої позивач просить здійснити перерахунок пенсії, була повернута до Ліквідаційної комісії ГУМВС в Одеській області на доопрацювання; по-сьоме, положення першого речення ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на теперішній час не визнано неконституційними, а відповідно відповідач керується положеннями вказаної норми; по-восьме, враховуючи приписи ч.2 ст. 73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом, що унеможливлює сплату судового збору.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 р., розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Згідно наказу Головного управління МВС України в Одеській області № 611 о/с від 26.12.2005р. позивача звільнено з органів внутрішніх справ. Вислуга років на день звільнення позивача з органів внутрішніх справ складала 23 роки 10 місяців 06 днів у календарному обчисленні, що визнається сторонами та підтверджується, зокрема, копією грошового атестату № 60 (а.с. 31).

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію, призначену за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (пенсійне посвідчення № 20747) (а.с. 25).

25.09.2017р. позивач звернувся до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати довідки про розмір грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, які ним фактично отримано протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення та з яких утримано єдиний соціальний внесок (а.с. 26-27).

25.09.2017р. (вих. № 14/1-1329) ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Одеській області позивачу надано довідку про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні за період 2003-2005рр., зі змісту якої вбачається, що розмір виплаченої ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення становить 4139,16 грн. (у червні 2004р. 1699,16 грн., у липні 2005р. 2440,00 грн.). У січні 2006 р. позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 48626,40 грн. При цьому вказано, що на зазначені у довідці виплати нараховано єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

23.11.2017р. (вх. №2048/к-11) позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву про перерахунок раніше призначеної пенсії у звязку з поданням додаткового документа (довідки ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області від 25.09.2017р. (вих. №14/1- 1329), додано вищевказану довідку (а.с. 32-34).

07.12.2017р. (вих. № 2047/К-11; 2048/К-11) за результатами розгляду звернення позивача та доданих до нього документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на адресу позивача надано відповідь, в якій зазначено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 3-1 від 30.01.2007р., документи про призначення та проведення перерахунку пенсії подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами міністерств та інших державних органів. Також зазначено, що на даний час органи Пенсійного фонду України не мають можливості та відповідних повноважень щодо перевірки правильності оформлення та відповідності чинному законодавству вищезазначених довідок. Крім того, повідомлено, що у 2013р. ГУМВС України в Одеській області довідка про розмір грошового забезпечення не надавалась. Також вказано, що передана 17.05.2017р. ліквідаційною комісію ГУМВС України в Одеській області довідка №20747 про розмір грошового забезпечення для перерахунку позивачу пенсії згідно зі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за нормами, чинними на 01.01.2016р. повторно повернута на доопрацювання (а.с. 35-36).

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 р., пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007р. "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 1294) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

Суд зазначає, що Постановою № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом Міністра оборони України від 31.12.2007 року №499 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №205/14896; далі - Інструкція). Так, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби (п.1.3 Інструкції).

Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (п. 1.6 Інструкції).

Згідно з пунктом 2.16.1 Інструкції, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надається матеріальна допомога у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення на день виплати, та один раз на рік - допомога для оздоровлення в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Зі змісту вищенаведених норм вбачається, що єдиною умовою для включення відповідних виплат до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, є сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зі змісту довідки Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області від 25.09.2017р. (вих. № 14-1/1329) про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань вбачається, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, з розміру якого обчислюється пенсія.

Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-70а15 від 10.03.2015 року та Вищого адміністративного Суду України у справі №К/800/16045 від 16.06.2015 року.

Водночас, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, за період з 2003-2005рр. позивачу нараховано та виплачено лише матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 4139,16 грн. (у червні 2004р. у розмірі 1699,16 грн. та у липні 2005р. у розмірі 2440,00 грн.), тоді як не нараховувалась та не виплачувалась матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, відтак відсутні правові підстави для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, зокрема матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка викладена в листі ГУ ПФУ від 07.12.2017 № 2047/К-11, 2048/К-11.

При цьому, суд зазначає, що доказів, які б доводили, що при обчисленні позивачу пенсії до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, враховано грошову допомогу на оздоровлення відповідачем до суду не надано, відтак наявні підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в прийнятті довідки для перерахунку пенсії та у відмові у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення.

Відповідно до преамбули Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, індексація грошових доходів населення, стосовно зазначеного спору, фактично є підвищенням доходу - оплати праці (грошового забезпечення) пропорційно росту цін.

Аналіз зазначених норм свідчить, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Щодо включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає наступне.

За приписами ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

За змістом п.11 ст.11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»особи рядового і начальницького складу підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, особи рядового і начальницького складу.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що особи рядового і начальницького складу підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2, пенсія обчислюється відповідно до частини третьої цієї статті з розміру грошового забезпечення, яке вони мали на день звільнення зі служби в органах внутрішніх справ.

За змістом ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія військовослужбовців обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Ця норма не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які пов'язані зі звільненням осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Вищезазначене узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 12.09.2017 року у справі №21-1115а16.

При цьому Верховний Суд України звернув увагу, що у справі, що розглянута Верховним Судом України 10 березня 2015 року, позивач оскаржував дії пенсійного органу щодо протиправного невключення до складу його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним щорічних виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати у звязку зі сплатою страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. У числі вказаних вимог називалася і одноразова грошова допомога при звільненні. Водночас, як вбачається з мотивувальної частини постанови від 10 березня 2015 року, Верховний Суд України не сформулював правового висновку щодо віднесення одноразової грошової допомоги при звільненні до грошового забезпечення, а констатував право позивача на її отримання при звільненні відповідно до частини другої статті 9 та статті 15 Закону № 2011-ХІІ. Таким чином, суд послався на вказані норми Закону, але обґрунтування правового висновку не навів.

Доводи відповідача, що надання довідок для перерахунку пенсій особисто пенсіонером до органів Пенсійного фонду законодавством не передбачено, оскільки відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року, обов'язок по підготовці та поданню документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії покладений на уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших державних органів, не відповідають висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові від 22.04.2014р. по справі № 21-484а13.

В зазначеній постанові Верховний Суд України дійшов до висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Щодо строку захисту права позивача на перерахунок та виплату пенсії, в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до якого включені грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Оскільки позивач з моменту призначення пенсії мав право на обчислення її розміру з складових грошового забезпечення, зазначених в довідці ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області від 25.09.2017р. (вих. №14/1-1329), а призначення пенсії в меншому розмірі відбулось не з вини позивача, суд, із врахуванням наведених вище положень ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дійшов висновку про наявність підстав для проведення перерахунку пенсії за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів, тобто в даному випадку з 23.11.2016р., враховуючи, що додаткові документи позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 23.11.2017р. (вх. №2048/к-11).

Згідно з абзацом 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (згідно з Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до ст.102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Враховуючи те, що саме Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено, що грошове забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, таке збільшення є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 р. (далі Порядок № 45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Згідно п.2 Порядку № 45 на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком (п.3 Порядку № 45).

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі (п.4 Порядку № 45).

Чинним законодавством встановлено послідовність дій для здійснення перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: Міністерство внутрішніх справ України повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду. Пенсійна справа позивача знаходиться у Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Одеській області.

Суд звертає увагу, що згідно п. 9 Порядку № 45 Пенсійний фонд України та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок.

Сторонами визнається той факт, що довідку про розмір грошового забезпечення позивача №20747 від 17.05.2017р., з врахуванням складових грошового забезпечення, передбачених чинним законодавством станом на 01.01.2016 р., за формою передбаченою Додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 р., було повернуто до Ліквідаційної комісії ГУМВС в Одеській області на доопрацювання в звязку з тим, що остання неналежно оформлена. Враховуючи, що зазначені обставини визнаються учасниками справи, вони з урахуванням положень ч.1 ст. 78 КАС України не потребують доказування.

Враховуючи, що довідку про розмір грошового забезпечення позивача з врахуванням складових грошового забезпечення, передбачених чинним законодавством станом на 01.01.2016 р., за формою передбаченою Додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015року, було повернуто на доопрацювання до Ліквідаційної комісії ГУМВС в Одеській області, а саме на підставі такої довідки відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії, вимоги про зобовязання відповідача вчинити відповідні дії за відсутності такої довідки є необґрунтованими, оскільки вчиненню дій відповідача щодо перерахунку пенсії мають передувати дії уповноваженого органу щодо підготовки для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення позивача за формою згідно із додатком до Порядку № 45 та надання її до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Крім того, суд зазначає, що відповідач не відмовляв позивачу у проведенні перерахунку пенсії як особі начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), яка одержує пенсію на умовах цього Закону, з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Позивач не оскаржує дій чи бездіяльності відповідача з цього приводу.

Таким чином, суд вважає, що є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсії та виплачувати таку пенсію в подальшому з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» на період з 23 листопада 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року з урахуванням індексації і виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців з дня подання до ГУ ПФУ Довідки № 14/1-1329 від 25.09.2017, починаючи з 23.11.2016 року; без обмеження максимального розміру пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році в розмірі 73 відсотки.

Враховуючи встановлені судом обставини та виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, оскільки позивач з моменту призначення пенсії мав право на обчислення її розміру з складових грошового забезпечення зазначених в довідці ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області від 25.09.2017р. (вих. №14/1-1329), а призначення пенсії в меншому розмірі відбулось не з вини позивача, суд, із врахуванням наведених вище положень ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в прийнятті довідки для перерахунку пенсії та у відмові в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, яка викладена в листі Головного управління Пенсійного фонду України від 07.12.2017р. (вих. № 2047/К-11, 2048/К-11); зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти довідку та провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 (місце проживання: 68001, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) пенсії з 23.11.2016 р. в розмірі, який обчислено з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області від 25.09.2017р. (вих. №14/1-1329) з урахуванням індексації та з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час з 23.11.2016р.

При вирішенні спору суд враховує, що за приписами ч. 2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання щодо строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Позовна заява та матеріали справи свідчать, що порушення відповідачем прав позивача, з метою захисту якого останній звернувся до суду з даним позовом, позивач повязує з наданням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відмови від 07.12.2017р. (вих. № 2047/К-11; 2048/К-11) у перерахунку пенсії за результатами розгляду його звернення щодо перерахунку пенсії та доданих до нього документів. З даним позовом до суду позивач звернувся 09.01.2018р. (вх. № 130/18).

При цьому, судом встановлено, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізнався після отримання довідки Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області від 25.09.2017р. (вих. №14/1-1329), а тому строк звернення до адміністративного суду з позовом, визначений ч. 2 ст.122 КАС України, позивачем не пропущено.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись залежно від наявності об'єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певний (можливо, винятковий) захід впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми це прерогатива суду.

В своєму ж позові, заявивши клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що прийняте рішення суду може відповідачем тривалий час не виконуватись тощо. Тому вказана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України, ст. 6 КАС України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст.1 Протоколу №1 до вказаної Конвенції, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Борги розглядаються у сенсі поняття власності, яке міститься у ч.1 ст.1 Протоколу №1 до Конвенції і яке не обмежене власністю на фізичні речі та залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як майнові права і, таким чином, як власність.

Відповідно до пункту d Декларації про майбутнє Європейського суду з прав людини від 26.04.2011 р.: Установити і зробити передбачуваними для всіх сторін публічні правила стосовно застосування статті 41 Конвенції, включаючи рівень справедливого відшкодування, котрого слід очікувати за різних обставин.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд зазначає, що відповідач не включений до числа осіб, звільнених від сплати судового збору, що прямо передбачено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI , а тому є платником судового збору на загальних підставах.

Таким чином, враховуючи висновки суду про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відтак, враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., з урахуванням вимог ч. 3 ст. 139 КАС України суд дійшов висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 68001, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судового збору у розмірі 320 грн. (640,00 грн. /2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: 68001, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, будинок 83; ) про визнання протиправною бездіяльності щодо проведення перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок та виплачувати пенсію, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в прийнятті довідки для перерахунку пенсії та у відмові в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, яка викладена в листі Головного управління Пенсійного фонду України від 07.12.2017р. (вих. № 2047/К-11, 2048/К-11).

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти довідку та провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 (місце проживання: 68001, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) пенсії з 23.11.2016 р. в розмірі, який обчислено з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області від 25.09.2017р. (вих. №14/1-1329) з урахуванням індексації та з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час з 23.11.2016р.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, будинок 83; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 68001, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.