Справа № 295/4656/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зосименко О.М.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" лютого 2018 р. Справа № 295/4656/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Круглій В.В.,

представника позивача та представника ГУНП в Житомирській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив: визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області, викладену в листі №2093/29/052016 від 01.11.2016, у проведені йому виплати одноразової грошової допомоги у зв"язку із захворюванням отриманим під час виконання службових обов"язків, що призвело до встановлення 3-ї групи інвалідності; зобов"язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв"язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов"язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності, в 150-кратному розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Позов обґрунтовано тим, що з 03.08.2005 року по 06.11.2015 року перебував на службі в органах внутрішніх справ Головного УМВС в Житомирській області, а з 07.11.2015 року - в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області. Наказом ГУНП в Житомирській області від 15.01.2016р. №12 о/с був звільнений за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) з 18.01.2016р. відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 14.09.2017 позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області, викладену в листі №2093/29/052016 від 01.11.2016, у проведені ОСОБА_3 виплати одноразової грошової допомоги у зв"язку із захворюванням отриманим під час виконання службових обов"язків, що призвело до встановлення 3-ї групи інвалідності.

Зобов'язаго Головне управління Національної поліції в Житомирській області призначити і виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у зв"язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов"язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності в 150-кратному розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Національної поліції в Житомирській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при вирішення спору суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, скільки позивач просив виплатити йому одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», то право на таку виплату, на думку відповідача, позивач набув з 08.06.2017 року - з часу внесення змін до ст.97 вказаного Закону, а на момент звернення позивача із заявою до відповідача (28.10.2016 року) останній не мав права на вказану виплату.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач з 03.08.2005 року по 06.11.2015 року перебував на службі в органах внутрішніх справ Головного УМВС в Житомирській області, а з 07.11.2015 року - в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області та наказом ГУНП в Житомирській області від 15.01.2016р. №12 о/с був звільнений за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) з 18.01.2016р., відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

03.06.2016 року позивачу на підставі довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії та свідоцтва про хворобу встановлена ІІІ група інвалідності пов"язана із захворюванням внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ.

ОСОБА_3 28.10.2016 звернувся із заявою до Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв"язку з встановленням третьої групи інвалідності.

Листом №2093/29/05-2016 від 01.11.2016 року позивачу відмовлено в виплаті одноразової грошової допомоги.

Задовольняючи позов суд першої інстанції посилався на те, що позивачем дотримано порядок подання документів для призначення грошової допомоги, визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 850 - чинною на момент його звернення до відповідача ГУНП в Житомирській області, оскільки цією постановою визначався порядок виплати грошової допомоги працівнику міліції, вказаний нормативний акт поширювався і на поліцейських, де також чітко прописано подання документів за останнім місцем служби, яким є Головне управління Національної поліції в Житомирській області

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Ст. 23 Закону України «Про міліцію» було передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З 07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію"» визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про міліцію".

Водночас, пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно ч. 2 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку №4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Положеннями Порядку №850 та Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності виплачується за останнім місцем служби. Отже, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги.

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції, не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги.

Слід зазначити, що пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 4 чітко визначено, що одноразова грошова допомога у разі втрати працездатності поліцейським в розмірах, визначених Законом України "Про національну поліцію".

Таким чином, враховуючи наведене вище, а також те, що позивач звернувся до ГУНП в Житомирській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги (28.10.2016), в силу приписів Порядку №4 від 11.01.2016 року, за відсутності у Законі на момент звернення позивача приписів, які б передбачали розміри виплат, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо протиправності відмови Головного управління Національної поліції в Житомирській області у проведенні таких виплат та щодо поширення приписів Порядку №850 на спірні правовідносини, оскільки інші правові норми розмір виплати одноразової грошової допомоги не передбачали .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін відповідно до вимог ст.316 КАС України.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" вересня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "23" лютого 2018 р.