Справа № 820/5738/17
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 р. справа №820/5738/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представників відповідача - Гаєвської І.В., Мазура В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, у якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС України в Харківській області щодо несвоєчасного розгляду заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про отримання ліцензій з 10.11.2016 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновим виробами, і несвоєчасної їх видачі;

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС України в Харківській області від 04.09.2017 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, від 04.09.2017 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії; від 04.09.2017 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, від 04.09.2017 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС України в Харківській області від 09.11.2017 №60991-17 щодо сплати штрафних санкцій ФОП ОСОБА_1 за порушення Закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 68000 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2018 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та податкової вимоги залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління ДФС України в Харківській області щодо несвоєчасного розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про отримання ліцензій з 10.11.2016 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновим виробами, і несвоєчасної їх видачі.

В обґрунтування позовних вимог та у відповіді на відзив позивачем вказано, що відповідачем порушені строки видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Враховуючи те, що з 25.10.2016 по 09.11.2016 та в подальшому подані позивачем документи для отримання зазначених ліцензій не повертались, а також не повідомлялось про відмову у видачі ліцензій, позивач вважала, що такі ліцензії у передбачений 10-денний строк, тобто 05.11.2017, їй вже видані, а тому у позивача відсутні умисні дії щодо здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензії.

Також позивачем зазначено, що відповідач до закінчення строку та процедури адміністративного оскарження сформував, прийняв та направив на її адресу податкову вимогу від 09.11.2017 №60991-17, що свідчить про її протиправність.

Відповідач у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що оскаржувані рішення фіскального органу прийнято відповідно до вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" за результатами перевірки позивача, а податкову вимогу винесено на виконання п.10 Порядку №790, та просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, підтримали правову позицію, викладену у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, та просили суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на підставі наказу №4029 від 15.08.2017 проведено фактичну перевірку магазину ФОП ОСОБА_1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт від 17.08.2017 №10093/20-40-40-01-10/НОМЕР_1.

У ході проведення перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за період з 10.11.2016 по 16.11.2016 включно без наявності відповідної ліцензії та винесено рішення від 04.09.2017 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії та від 04.09.2017 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії.

Посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на підставі наказу №4028 від 15.08.2017 проведено фактичну перевірку кафе ФОП ОСОБА_1. яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, за результатами якої складено акт від 17.08.2017 №10091 /20-40-40-01 -10/НОМЕР_1.

У ході проведення перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за період з 10.11.2016 по 16.11.2016 включно без наявності відповідної ліцензії та винесено рішення від 04.09.2017 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, та від 04.09.2017 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії.

Позивач скористалася правом на адміністративне оскарження рішень про застосування фінансових санкцій та звернулась до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 12.09.2017, про що також письмово повідомлено Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Рішенням ДФС України №12828/К/99-9-11-03-01-15 від 28.09.2017 продовжено строк розгляду скарги, рішенням ДФС України №15288/К/99-99-11-03-01-15 від 16.11.2017 залишено без змін рішення Головного управління ДФС України в Харківській області від 04.09.2017 №, №, № та №, а скаргу позивача - без задоволення.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області 09.11.2017 винесено податкову вимогу №60991-17 від 09.11.2017.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до п.п.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України регулюються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абз.5 ч.2 ст.17 Закону).

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", визначено Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року №790 (далі - Порядок №790).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

За приписами п.8 Порядку № 790 рішення застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Судом встановлено, що ліцензія Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_2 від 06.11.2015 видана терміном дії з 09.11.2015 до 09.11.2016, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_3 від 06.11.2015 видана терміном дії з 09.11.2015 до 09.11.2016, ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами НОМЕР_4 від 06.11.2015 видана терміном дії з 09.11.2015 до 09.11.2016, ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами НОМЕР_5 від 06.11.2015 видана терміном дії з 09.11.2015 до 09.11.2016.

Наступні ліцензії НОМЕР_6 від 15.11.2016 (терміном дії з 17.11.2016 до 17.11.2017), НОМЕР_7 від 15.11.2016 (терміном дії з 17.11.2016 до 17.11.2017), НОМЕР_8 від 15.11.2016 (терміном дії з 17.11.2016 до 17.11.2017), НОМЕР_9 від 15.11.2016 (терміном дії з 17.11.2016 до 17.11.2017) отримані позивачем 17.11.2016.

Тобто, між дією ліцензій НОМЕР_2 від 06.11.2015, НОМЕР_3 від 06.11.2015, НОМЕР_4 від 06.11.2015, НОМЕР_5 від 06.11.2015 та ліцензій НОМЕР_6 від 15.11.2016, НОМЕР_7 від 15.11.2016, НОМЕР_8 від 15.11.2016, НОМЕР_9 від 15.11.2016 існував проміжок часу (з 10.11.2016 по 16.11.2016), коли ліцензії були відсутні.

Контролюючим органом під час проведення перевірок суб'єкта господарювання встановлено факт реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних та тютюнових виробів у магазині та у кафе у період з 10.11.2016 по 16.11.2016, що не заперечувалось представниками сторін у судовому засіданні.

З урахуванням вищенаведених приписів норм чинного законодавства суд приходить до висновку про те, що контролюючим органом правомірно винесено оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій на виконання вимог ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та за процедурою, визначеною Порядкум №790.

Щодо посилань представника позивача на ту обставину, що у разі порушення вимог ст.17 Закону як щодо роздрібної торгівлі алкогольними напоями, так і щодо роздрібної торгівлі тютюновими виробами без ліцензії контролюючий орган має застосовувати одну санкцію, тобто, приймати одне рішення про накладення штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.15 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

Тобто, законодавець розмежовує поняття ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, про що свідчить також і наявність у позивача окремих ліцензій як на торгівлю алкогольними напоями, так і на торгівлю тютюновими виробами.

Санкція статті 17 Закону передбачає застосування до суб'єкта господарювання штрафу за торгівлю без ліцензії алкогольними напоями та тютюновими виробами.

У даному випадку законодавець відповідно до вимог законодавчої техніки застосовує конкретний (казуїстичний) спосіб викладу нормативно-правових приписів, а саме визначення фактів, обставин, дій та явищ у загальному вигляді через індивідуальні ознаки, в тому числі за допомогою переліку, який використовується для надання особливої конкретності змісту нормативно-правового акта, обмежує чи виключає будь-яку можливість тлумачення.

З огляду на вищевикладене суд вважає помилковим тлумачення представником позивача приписів абз.5 ч.2 ст.17 Закону в частині застосування однієї санкції за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензії, оскільки в даному випадку законодавцем визначено види продукції, якими здійснюється роздрібна торгівля, шляхом переліку, а тому штраф до суб'єкта господарювання при здійсненні торгівлі без наявності відповідної ліцензії застосовується окремо як щодо алкогольних напоїв, как і щодо тютюнових виробів.

Щодо позовних вимог стосовно визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДФС України в Харківській області від 09.11.2017 №60991-17, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 59.1 та 59.3 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з приписами п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до розділу ІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Hаказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610 податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції.

Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов'язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Протягом періоду оскарження суми грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом відповідно до Кодексу, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Із системного аналізу вищенаведених приписів законодавства, що регулює порядок винесення податкових вимог, суд приходить до висновку, що податкова вимога не може бути винесена до закінчення процедури оскарження рішень контролюючого органу, у межах спірних правовідносин - рішень про застосування штрафних санкцій.

Судом встановлено, що податкова вимога №60991-17 винесена Головним управлінням ДФС України в Харківській області 09.11.2017, тобто, до завершення процедури адміністративного оскарження рішень про застосування штрафних санкцій, що свідчить про порушення відповідачем вищенаведених приписів ПК України.

Суд зазначає, що посилання представника відповідача на приписи п.10 Порядку №790 та автоматичне формування податкової вимоги на підставі даних інформаційної системи органів державної фіскальної служби є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки порядок формування податкової вимоги визначено нормами Податкового кодексу України, якими регламентовано винесення такої вимоги після узгодження грошового зобов'язання, у той час коли процедура адміністративного оскарження рішень контролюючого органу унеможливлює таке узгодження відповідно до приписів Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Hаказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДФС України в Харківській області від 09.11.2017 №60991-17 як такої, що винесена відповідачем із порушенням вимог чинного законодавства, при цьому позовні вимоги щодо скасування рішень про застосування штрафних санкцій задоволенню не підлягають з огляду на винесення їх контролюючим органом на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом.

Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень та податкової вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС України в Харківській області від 09.11.2017 №60991-17 щодо сплати штрафних санкцій ФОП ОСОБА_1 за порушення Закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 68000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 08 лютого 2018 року.

Суддя Котеньов О.Г.