Справа № 638/14685/17
Суддя: Штих Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Штих Т. В.

за участю секретаря Тарасовій О.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харковi адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до інспектора роти 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.08.2017р. він отримав листа від Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова про те, що ними 28.07.2017р. було відкрито виконавче провадження по постанові № 679843, виданій 28.05.2017р. департаментом патрульної поліції УПП в м. Харкові. Оскільки зазначена постанова при позивачеві не складалася, поштою не надсилалася, то йому було невідомо, за яке саме правопорушення його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. 15.08.2017р. позивач направив до Управління патрульної поліції рекомендованого листа з проханням надати екземпляр постанови про накладення адміністративного стягнення, для того, щоб він з ним міг ознайомитись та оскаржити. У подальшому 25 вересня 2017 року позивачу стало відомо в звязку з чим він притягається до відповідальності.

З постанови вбачається, що він, рухаючись в автомобілі по проспекту Перемоги 55а/1, не пред'явив для ознайомлення посвідчення водія, реєстраційний документ па транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.4 (а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126. Позивач не погоджується з вказаними твердженнями, та зазначає, що адреса, де вчинене правопорушення зазначена невірно, більш того, спілкування відбувалась в гаражі, документи були предявлені, тому всі доводи працівника поліціє є неправдою, що призвело до безпідставності притягнення до адміністративної відповідальності.

З постанови видно, що вона була складена о 17 годині 03 хвилини, аж через дві з половиною години після того, як почалося спілкування з інспектором (14 година 30 хвилин), вже після того, як всі розійшлися по домівках, без присутності позивача, він також зазначає, що в його присутності не складалась жодна постанова, ніяких рішень не приймалось. При складенні постанови не розяснювались права. Позивач вважає, що ці дії працівників УПП являються грубим порушенням КупАП, оскільки згідно ст. 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Позивач просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, скасувати постанову БР 679843 від 28.05.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ч.1 ст. 126 КУпАГІ України, закрити провадження по справі відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю складу правопорушення, визнати дії ОСОБА_2, інспектора ПП роти №1 батальйону №2 УШІ м. Харкова, лейтенанта поліції -протиправними.

В судове засідання позивач та його представник зявились, наполягали на задоволенні позовних вимог. Позивач вказав, що він надав всі необхідні документи, натомість не розуміє за що його притягнули до відповідності.

Відповідач в судове засідання зявився, заперечував проти позовних вимог, зазначив, що поліція отримала виклик про ДТП. При приїзді зясувалось, що ДТП не було, проте особа, яка викликала поліцію вказала, що вимушений був викликати поліцію, так, як позивач у справі здійсним маневр, який чуть не призвів до ДТП, при вивченні ситуації, відповідач встановив, що вказані дії вчинив позивач та запропонував йому надати необхідні документи, проте позивач відмовився від надання документів, більш того відповідач його дві години вмовляв надати документи, за ці дві години приїхали безліч родичів позивача, і лише на вмовляння сина він надав поліції пенсійне посвідчення, дані з вказаного пенсійного посвідчення були внесені до постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а всі інші дані були взяті з реєстрів власників автомобілів та інших відкритих реєстрів. Додатково зазначив, що крім цієї постанови, було складено протокол про порушення позивачем ч.4 ст. 122 КпАП України, який розглянуто, ухвалено постанову, яку залишено без змін апеляційною інстанцією. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР 679843 від 28.05.17, складеного інспектором роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 значиться, що він не предявив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обовязково страхування цивільної правової відповідальності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 286 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевим загальним судом, як адміністративним судом протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортними засобами особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також поліса ( договору) обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( страхового сертифіката « Зелена картка»)- тягне за собою накладення штрафу в розміри двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не зміг довести своїх позовних вимог, натомість відповідач надав належні докази того, що позивач порушив вимоги ст. 126 КпАП України. Суд при ухваленні такого рішення ще й виходив з того, що в судовому засіданні сам позивач повідомив, що коли відбувалися бесіди щодо надання водійського посвідчення, він його не передав, так як боявся, що його заберуть та у подальшому він його не знайде, що також підтверджує пояснення відповідача, про те, що позивач відмовлявся надати посвідчення водія.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243- 250 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту оголошення.

Повний текст документу складено 23 лютого 2018 року.

Суддя Штих Т.В.