Справа № 342/1211/17
Суддя: Федів Л. М.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/1211/17
Провадження № 2-а/342/21/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Городенківського ВП Коломийського ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БР № 821562 від 22.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Городенківського ВП Коломийського ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якому просить: поновити строк оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, як пропущений з поважних причин; прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження у справі; постанову серії БР№821562 від 22.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення від 22.07.2017 року про притягнення його - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в листопаді 2017 року у відділі ДВС Городенківського районного управління юстиції позивача повідомили, що він повинен сплатити штраф у розмірі 510 грн. за постановою Городенківського ВП. ОСОБА_1 був вкрай здивований, оскільки не знав про те, що його притягнули до адміністративної відповідальності, жодних документів він не підписував. В поштовій скринці позивач випадково знайшов постанову відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження у ДВС та копію протоколу і постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тоді ОСОБА_1 взнав про існування постанови про притягнення його до адмінвідповідальності. 09.11.2017 у ВП позивач одержав копію постанови. Згідно постанови встановлено, що ОСОБА_1 22.07.2017 року, керуючи транспортним засобом Ауді А6 н.з. НОМЕР_1 в м. Городенка по вул. Височана по вул. Височана здійснив зупинку на пішоходному переході, чим порушив п.15.9 г ПДР. Позивач вважає постанову серії БР № 821562 від 22.07.2017 року, складену щодо нього інспектором Городенківського ВП Михальчук М.М. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КупАП, незаконною та такою, що підлягає до скасування з наступних підстав: Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Від всебічності і об'єктивності з`ясування усіх обставин у справі залежить прийняття правильного рішення уповноваженим на те органом. Однак, відповідачем проігноровані всі вищевказані вимоги закону. Ст. 286 КУпАП передбачає права осіб які притягуються до адміністративної відповідальності, а саме: давати пояснення, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката та інші. В порушення наведеного, вказана постанова винесена без присутності ОСОБА_1, в графі «підпис особи відносно якої винесено постанову» стоїть не його підпис, в підтвердження чого надано копію паспорта із справжнім підписом. Це є підтвердженням про неповне з'ясування обставин справи. У відповідності до ст. 71 КАС України обов'язок доведення правомірності винесеного рішення (постанови) лежить на відповідачу. Оскаржувану постанову від 22 липня 2017 р., з незалежних від позивача обставин, він отримав тільки 9 листопада 2017 року, а тому вважає причину пропуску строку оскарження поважною.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явився. До суду подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Городенківського ВП Коломийського ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що стверджено розписками при матеріалах справи.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 821562 від 22.07.2017 року вбачається, що інспектор Городенківського ВП капітан поліції Михальчук М.М. вважає, що ОСОБА_1, житель АДРЕСА_1, керуючи транспортним засобом Ауді А6, номерний знак НОМЕР_1, 22.07.2017 року о 16 год. 00 хв. в м. Городенка по вул. Височана здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 г) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що до нього було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

18.10.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови № БР 821562, виданої Городенківським відділенням поліції Коломийського відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 510 грн. штрафу у дохід держави, що стверджено копією постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП № 54919795, винесеної старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кондрук Г.М.

Положеннями ст. 122 ч. 1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Підпунктом «г» пункту 15.9 Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п.2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У вказаній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 821562 від 22.07.2017 року в графі «Копію постанови мною отримано» стоїть не позивача підпис, оскільки справжність його підпису підтверджено графою «підпис власника паспорта» у паспорті громадянина України ОСОБА_1 серія НОМЕР_2

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Також судом достовірно встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови у відповідача не було взагалі будь яких доказів у відповідності до вказаної норми права, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. А тому незрозуміло на підставі чого відповідач зробив висновок про наявність достатніх підстав прийняття оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В судове засідання, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача з приводу того, що ОСОБА_1 не порушував правила дорожнього руху, зокрема матеріалів фото- та відеофіксації, суду відповідачем не надано.

В зв'язку з чим, в аспекті ст. 77 КАС України, суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 22.07.2017 року о 16 годині 00 хвилин в м.Городенка по вул. Височана адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП .

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Слід зазначити, що об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, в аспекті ч. 1 ст. 122 КУпАП, виражається в активних діях порушення правил зупинки транспортного засобу.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд також звертає увагу, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об'єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порушення вимог ст. 283 КУпАП, інспектором поліції під час складання постанови не зазначено серію та номер посвідчення водія або назву, серію та номер документа, що посвідчує особу, що викликає сумнів чи саме ця особа вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а постанова була винесена без доказової бази, з'ясування усіх обставин справи, які б підтверджували факт порушення ним - ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідачем не вчинено всі передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення процесуальні дії для повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті незрозуміло, на підставі чого відповідач зробив висновок про наявність достатніх підстав для прийняття оскаржуваної постанови. Також відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскарженої постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.77 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення ПДР. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення даного позову.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частина 1 ст. 121 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В даному випадку постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 821562 від 22.07.2017 року відносно ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП була винесена без участі позивача. ОСОБА_1 дану постанову не отримував. Позивач отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП № 54919795, винесеної старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кондрук Г.М., а тому у суду достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними і цей строк слід поновити.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 72, 122 ч. 1, 251, 252, 280, 283 КУпАП,керуючись ст. ст. 72-73, 76-77, 121, 243-246, 205, 255, 286, 296 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Городенківського ВП Коломийського ВП Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БР № 821562 від 22.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 821562 від 22.07.2017 року відносно ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.02.2018 року.

Суддя: Федів Л. М.