Справа № 591/6148/17
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6148/17
Провадження № 2-а/591/194/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Суми Берестовської Вікторії Вікторівни про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 30 жовтня 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 05 жовтня 2017 року інспектором роти №4 батальйону УПП м. Суми ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає зазначену постанову незаконною в звязку з тим, що Правил дорожнього руху України він не порушував. Свої вимоги мотивує тим, що він 05 жовтня 2017 року знаходився на перехресті пл. Шевченка та вул. Красногвардійської. В звязку з виходом з ладу автомобіля, яким він керував (відмовив двигун), він запізнювався на прийом до лікаря. В момент повної зупинки автомобіля (двигун не працював, управління автомобілем не здійснювалось), він відповів на телефонний дзвінок з прийомної лікарні та пояснив причину запізнення. Після декількох невдалих спроб він все ж таки зміг завести автомобіль, та продовжити рух. Зазначає, що під час керування автомобілем мобільним телефоном він не користувався. Вже після виїзду автомобіля за перехрестя зазначених вище вулиць, приблизно в районі будівлі «Укртелекому» він був зупинений працівниками поліції. Його прохання продемонструвати відеозапис, на якому видно інкриміноване йому правопорушення, поліцейські відповіли відмовою у звязку з чим він відмовився від підпису в постанові про адміністративне правопорушення.

Відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР № 897155 від 26 листопада 2017 року.

Позивач, не погоджуючись з постановою відповідача, зазначає, що оскаржувану постанову він отримав поштою 19 жовтня 2017 року. В подальшому, вже в приміщенні поліцейського управління він ознайомився з матеріалами відеозапису від 05 жовтня 2017 року, в яких відсутні відомості щодо користування ним під час управління транспортним засобом мобільним телефоном. На його запитання стосовно правомірності складення постанови про адміністративне правопорушення при зазначених обставинах, працівниками поліції його було повідомлено про право судового оскарження.

Позивач зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності до уваги не прийнято, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, не містять факту фіксації правопорушення. Процедура накладення стягнення на позивача передбачала дотримання вимог ст. 254 КУпАП, а саме обовязкове складання протоколу, заслуховування та відображення у такому документі пояснень правопорушника, свідків тощо, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що правопорушення було зафіксовано в автоматичному режимі.

Також позивач вказує, що на його прохання продемонструвати відеозапис, на якому видно інкриміноване йому правопорушення, поліцейські відповіли відмовою, в звязку з чим він відмовився від підпису в постанові про адміністративне правопорушення. Крім вказаних порушень, право позивача давати пояснення фактично не було реалізовано при розгляді справи, поки він надавав пояснення, відповідач вже встиг скласти постанову в справі про адміністративне правопорушення й визначити йому адміністративне стягнення.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати дії відповідача з притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. незаконними, визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2017 року серії БР № 183201 складену відповідачем протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 листопада 2017 року вказаний адміністративний позов було залишено без розгляду, оскільки позов поданий з пропуском строку звернення до суду та позивачем не заявлялося клопотання про поновлення цього строку з наведенням мотивів поважності його пропуску.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 07 листопада 2017 року скасовано, справу за позовом ОСОБА_1 до інспекторам роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності направлено до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2018 року у справі за вказаним адміністративним позовом відкрите провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Копія позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу разом з інформацією про процесуальні права.

02 лютого 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Суми Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, згідно якого вона вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень зазначає, що 05 жовтня 2017 року згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в м. Суми вона несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху. Близько 14.05 год. 05 жовтня 2017 року в м. Суми по вул. Іллінській нарядом було виявлено автомобіль Тойота Камрі, номерний знак НОМЕР_1, водій якого, під час руху транспортного засобу користувався засобом звязку (мобільний телефон), тримаючи його в руці, чим порушив вимоги п. 2.9 д Правил дорожнього руху. Зазначає, що позивач не заперечував факту користування мобільним телефоном та повідомив, що вимушений був зателефонувати лікарю-стоматологу.

Цього ж дня, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, відповідач винесла постанову серії БР № 183201 від 05 жовтня 2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., яка була оголошена та вручена позивачу. Зазначає, що з відеозапису з нагрудної відеокамери, копія якого надана суду, видно, що позивач не заперечував факту користування мобільним телефоном та повідомив, що спілкувався з лікарем-стоматологом, зазначає, що вона діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2017 року, винесеної інспектором роти №4 батальйону УПП м. Суми ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 05 жовтня 2017 року о 14 год. 05 хв. в м. Суми по вул. Іллінська, буд.2 водій, керуючи автомобілем, користувався під час руху засобом звязку, а саме розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руках, чим порушив п.2.9д ПДР України (а.с. 46).

Згідно п. 2.9д ПДР водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом, відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185 3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд не погоджується з доводами позовної заяви щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначене ч. 2 ст. 122 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абзацу другого ст. 258 КУпАП виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абзацу 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч.ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Ст. 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем надано відзив на позов, до якого приєднано відеозапис, при дослідженні якого вбачається порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З відеозапису вбачається, що після зупинки позивача відповідач повідомила йому підстави зупинки. Здійснивши перевірку документів позивача і розяснивши йому права, передбачені КУпАП, відповідач, відійшовши від транспортного засобу, в якому перебував позивач, склала постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. При цьому відеозапис не містить відображення обставин того, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано його пояснення, особу порушника, досліджені докази, які фіксують факт вчиненого правопорушення, розглянуто можливі клопотання позивача.

При дослідженні відеозапису вбачається, що позивач запитав відповідача щодо наявності відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, на що відповідач повідомила про таку, проте відеозапис події правопорушення продемонстрований не був, також про його наявність не зазначено в постанові. Отже фактично працівник поліції заздалегідь прийняв рішення про притягнення до відповідальності і не мав на меті враховувати будь-які клопотання чи пояснення позивача.

Зазначені дії працівника поліції є такими, що безумовно порушують права позивача, та нівелюють надані йому гарантії як особі, яка бере участь у справі про адміністративне правопорушення на захист від інкримінованих йому правопорушень. В даному випадку особа має право надавати як усні, так і письмові пояснення. У разі якщо особа бажає надати усні пояснення, працівник поліції зобов'язаний заслухати ці пояснення та зафіксувати їх, а в подальшому врахувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки зі змісту постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачається зазначення відомостей про відеофіксацію вчиненого правопорушення, суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про доведеність події правопорушення на підставі наданого відеозапису.

Посилання відповідача щодо визнання позивачем факту розмови по мобільному телефону під час керування транспортним засобом, що на її думку підтверджується відеозаписом, суд не може прийняти до уваги як беззаперечний доказ вчинення інкримінованого йому правопорушення, з огляду на те, що такі не були надані після розяснення позивачу прав, визначених КУпАП, а також права не свідчити щодо себе, членів сімї та близьких родичів, передбаченого ст. 63 Конституції України.

Крім того, з наданого відповідачем відеозапису неможливо достовірно встановити факт вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вказане відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2) задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Суми Берестовською Вікторією Вікторівною (місцезнаходження: 40009, м. Суми вул. Білопільське шосе, 18/1) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 183201 від 05 жовтня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П.Сидоренко