Справа № 800/227/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

15.02.2018 Київ П/9901/122/18 справа №800/227/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Пасічник С.С.,

Васильєвої І.А.,

Ханової Р.Ф.,

Хохуляка В.В.,

Юрченко В.П.

за участю секретаря судового засідання Лопушенко О.В.,

представника відповідача Русакової І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_7 до Вищої ради правосуддя про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року ОСОБА_7 звернулась до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, Рада) про скасування ухвали №625/0/18-17 від 03 квітня 2017 року про залишення без розгляду та повернення поданої нею скарги про відкриття дисциплінарного провадження відносно судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_9

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_7 вказувала, що подану нею 14 квітня 2014 року до Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ) скаргу про порушення суддею Вищого адміністративного суду України ОСОБА_9 норм процесуального права при розгляді касаційної скарги ОСОБА_7 у справі №2610/15166/2012 після здійснення автоматизованого розподілу було передано члену Першої Дисциплінарної палати ВРП Комкову Володимиру Кириловичу лише 18 вересня 2015 року й останній в порушення положень пункту 12.3 Регламенту ВРП, затвердженого її рішенням від 24 січня 2017 року №52/0/15-17 (далі - Регламент), який передбачає, що строк попередньої перевірки дисциплінарної скарги не повинен перевищувати сорока п'яти днів із дня її отримання доповідачем, постановив оскаржувану ухвалу лише 03 квітня 2017 року, тобто після прийняття Верховною Радою України Постанови про звільнення судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_9 у відставку, що, в свою чергу, на думку позивача, унеможливило притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Зазначену позовну заяву у відповідності до пункту 5 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі - КАС України) передано з Вищого адміністративного суду України на розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідач в наданих до суду запереченнях і додаткових запереченнях проти позовної заяви та його представник в судовому засіданні зазначили про безпідставність позовних вимог, посилаючись на законність постановленої ВРП ухвали №625/0/18-17 від 03 квітня 2017 року, тривалість розгляду поданої ОСОБА_7 скарги в зв'язку з припиненням з 11 квітня 2014 року на підставі пункту 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» від 08 квітня 2014 року №1188-VII повноважень членів ВРЮ та формування складу ВРП 04 червня 2015 року (про що позивач повідомлялась листами від 24 червня 2014 року №Б-120/3,4-4816/0/9-14 та від 28 липня 2014 року №5808/0/9-14), велику кількість нерозглянутих матеріалів, що були передані ВРП (близько 4500), а також те, що відповідно до статті 44 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року №1798-VIII (далі - Закон №1798-VIII) та пункту 12.44 Регламенту рішення (ухвала) члена Ради про залишення заяви (скарги) без розгляду та її повернення заявникові має бути вмотивованим й оскарженню не підлягає, що, в свою чергу, є підставою для закриття провадження у справі.

ОСОБА_7 в засідання суду 18 січня 2018 року не з'явилась, проте, скориставшись гарячою лінією контакт-центру Верховного Суду, повідомила про неможливість своєї явки до суду в зв'язку з хворобою й просила призначити судове засідання на іншу дату, а тому, зважаючи на приписи пункту 2 частини 2 статті 205 КАС України, розгляд справи було відкладено на 15 лютого 2018 року.

В судове засідання 15 лютого 2018 року позивач також не з'явилась, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином та своєчасно повідомлена про дату час та місце судового засідання, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення їй 27 січня 2018 року поштового відправлення - судової повістки про призначення справи до розгляду на 15 лютого 2018 року, а тому у відповідності до частини 1 статті 205 КАС України її неявка у судове засідання не перешкоджає здійсненню розгляду справи по суті.

Разом з тим, в письмових запереченнях на заперечення ВРП ОСОБА_7 висловила свої доводи та міркування стовно обставин справи, які за своїм змістом є аналогічними тим, що вже були наведені нею в самій позовній заяві, вимоги якої вона просила задовольнити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази у справі, колегія суддів встановила наступне.

14 липня 2014 року до ВРЮ надійшла скарга ОСОБА_7 (вх.№Б-120/5/7-14) щодо неправомірних, на її думку, дій судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_9 під час розгляду її касаційної скарги №К/800/43908/13 в адміністративній справі №2610/15166/2012.

11 квітня 2014 року на підставі пункту 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» від 08 квітня 2014 року №1188-VII повноваження членів ВРЮ, крім тих, які перебувають в цьому органі за посадою, припинено.

Новий склад ВРП сформовано 04 червня 2015 року й відповідно до протоколу автоматизованого розподілу матеріалів між членами ВРЮ від 18 вересня 2015 року скарга ОСОБА_7 передана члену Ради Комкову В.К. для проведення перевірки.

ВРЮ та в подальшому ВРП неодноразово повідомляли ОСОБА_7 про зазначені обставини та рух її скарги, зокрема, листами від 24 червня 2014 року №Б-120/3,4-4816/0/9-14, від 28 липня 2014 року №5808/0/9-14, від 28 вересня 2015 року №П-312/4-5772/0/9-15, від 29 вересня 2016 року №10499/0/9-16, від 14 березня 2017 року №Б-800-2712/0/9-17.

03 квітня 2017 року член Першої Дисциплінарної палати ВРП Комков В.К. постановив ухвалу №625/0/18-17, якою скаргу ОСОБА_7 залишив без розгляду та повернув скаржникові на підставі пункту 5 частини 1 статті 44 Закону №1798-VIII та пункту 12.43 Регламенту, з огляду на те, що Постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22 вересня 2016 року №1600-VIIІ ОСОБА_9 звільнено з посади судді Вищого адміністративного суду України у відставку згідно власної заяви.

При цьому, в ухвалі зазначено про те, що вона не підлягає оскарженню.

Конституцією України встановлено, що відповідно до закону в системі правосуддя утворюються органи та установи для забезпечення добору суддів, прокурорів, їх професійної підготовки, оцінювання, розгляду справ щодо їх дисциплінарної відповідальності, фінансового та організаційного забезпечення судів (частина 10 статті 131).

Порядок дисциплінарного провадження щодо судді врегульовано Законом України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII), зокрема, частиною 1 статті 107 якого визначено, що право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_7 реалізувала право на звернення до ВРЮ (ВРП) зі скаргою на дії судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_9, який, на її думку, вчинив дисциплінарний проступок.

Згідно зі статтею 108 Закону №1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом №1798-VIII, з урахуванням вимог цього Закону.

За змістом частин 1 та 3 статті 42 Закону №1798-VIII дисциплінарне провадження розпочинається за скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарна скарга), поданою відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", або за ініціативою Дисциплінарної палати чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом.

Дисциплінарне провадження включає:

1) попереднє вивчення та перевірку дисциплінарної скарги;

2) відкриття дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно пунктів 1 та 2 частини 1 статті 43 Закону №1798-VIII член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач):

1) вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону та наявність підстав для залишення без розгляду дисциплінарної скарги чи відмови у відкритті дисциплінарної справи;

2) за наявності підстав, визначених пунктами 1 - 5 частини першої статті 44 цього Закону, - повертає дисциплінарну скаргу скаржнику.

Зокрема, згідно із пунктом 5 частини 1 статті 44 Закону №1798-VIII дисциплінарна скарга залишається без розгляду та повертається скаржнику, якщо: у дисциплінарній скарзі порушується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді, звільненого з посади або повноваження якого припинені.

Отже, статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП стосовно розгляду скарг та здійснення дисциплінарного провадження щодо судді визначаються Конституцією України, Законами України №1798-VIII та №1402-VIII а також Регламентом.

Як вже вказувалось вище, ухвалою від 03 квітня 2017 року №625/0/18-17, постановленою членом Першої Дисциплінарної палати ВРП Комковим В.К., скаргу ОСОБА_7 (попередню перевірку якої здійснено саме як дисциплінарної скарги) стосовно дисциплінарного проступку судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_9 залишено без розгляду та повернуто в зв'язку зі звільненням вказаного судді у відставку, а отже з огляду на постановлення оскаржуваної ухвали за результатами попередньої перевірки скарги вона не може бути самостійним предметом адміністративного позову як така, що не породжує безпосередніх правових наслідків (не змінює обсягу прав і обов'язків особи, у тому числі й позивача).

Крім того, частиною 4 статті 44 Закону №1798-VIII визначено, що рішення про повернення дисциплінарної скарги має бути вмотивованим та оскарженню не підлягає.

Наведене узгоджується і з положеннями Регламенту, де у пунктах 12.43 та 12.44 Глави 12 «Дисциплінарне провадження щодо судді» передбачено, що член Ради постановляє ухвалу про залишення без розгляду заяви (скарги) на дії суддів, які на день проведення перевірки звільнені або їх повноваження припинені. Ухвала члена Ради про залишення заяви (скарги) без розгляду оскарженню не підлягає.

Враховуючи наведене та зважаючи, що, звертаючись до ВРЮ зі скаргою від 14 липня 2014 року вх.№Б-120/5/7-14, ОСОБА_7 реалізувала своє передбачене частиною 1 статті 107 Закону №1402-VIII право на таке звернення, а в своїй позовній заяві вона фактично оскаржує діяльність ВРП щодо постановлення членом її Першої Дисциплінарної палати Комковим В.К. ухвали від 03 квітня 2017 року №625/0/18-17, яка, до того ж, оскарженню не підлягає, Суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 257, 262, 266, 294, п.5 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_7 до Вищої ради правосуддя про скасування рішення закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ч.5 та ч.6 ст.266 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути переглянута в апеляційному порядку Великою Палатою Верховного Суду з підстав, в порядку та строки, встановлені Главою 1 Розділу 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Пасічник С.С.

Судді: Васильєва І.А.

Ханова Р.Ф.

Хохуляк В.В.

Юрченко В.П.

Повний текст ухвали виготовлено 20 лютого 2018 року.