Справа № 804/7557/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 грудня 2017 р. Справа № 804/7557/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тулянцевої І.В.

при секретарі Пасічник Т.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Борульник Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Покровської районної держаної адміністрації Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Покровської районної держаної адміністрації Дніпропетровської області в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, щодо не розгляду по суті звернення ОСОБА_3 про виділення земельної ділянки, зобов'язавши Покровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області прийняти рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована за межами населеного пункту Маломихайлівської сільської ради, Покровського району Дніпропетровської області, та виділення цієї земельної ділянки у натурі (на місцевості) у власність для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено до розгляду на 11 грудня 2017 року о 09 год.30 хв.

В судове засідання призначене на 11 грудня 2017 року з'явився представник позивача та представник відповідача.

В ході розгляду справи було встановлено, що 10.05.2017 року ОСОБА_3 звернувся до голови Покровської райдержадміністрації із заявою про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0 га, яка розташована за межами населеного пункту Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області та надав документи, згідно з переліком, в тому числі і Довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та їх розподіл за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

09.08.2017 року за вих. № 1303/0/356-17 головою Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на ім'я ОСОБА_3 було надано відповідь на його звернення, з якої вбачається, що згідно Довідки державної статистичної звітності про наявність земель та їх розподіл за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 07.03.2017 року № ДН//58, ділянка, яку позивач просить надати у власність за формою власності відноситься до колективної власності колишнього КСП «Україна», у зв'язку із чим, відповідач не має повноважень на розпорядження вказаними землями.

Тобто, предметом спору у цій справі є розпорядчі дії щодо надання у власність позивачу земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована за межами населеного пункту Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та яка за формою власності відноситься до колективної власності та належить колишнім членам КСП «Україна» на підставі Державного акту про право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 12 вересня 1994 року.

З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин та приймаючи до уваги пояснення відповідача стосовно того, що земельна ділянка, яку позивач просить передати йому у власність до земель державної власності не належить, а продовжує перебувати у власності колишніх членів КСП «Україна», у зв'язку із чим, райдержадміністрація не має повноважень на розпорядження вказаною земельною ділянкою, на розгляд сторін було поставлено питання щодо закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача щодо закриття провадження у даній справі заперечував.

Представник відповідача не заперечувала проти закриття провадження у даній справі, зазначаючи про наявність спору про право, що підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши думку представників сторін, суд при винесенні рішення щодо поставленого питання, виходить з наступного.

Як було зазначено раніше, позивач, звернувшись 10.05.2017 року із заявою про надання земельної ділянки у власність до голови Покровської районної державної адміністрації, фактично ставить питання про надання у власність земельної ділянки, яка не відноситься до земель комунальної або державної форми власності.

З матеріалів справи вбачається, що Державний акт про право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 12 вересня 1994 року не скасований, право колективної власності на землю КСП «Україна» не припинено, рішень щодо повернення земель підприємства до земель запасу державної або комунальної власності не приймалось. Тобто, позивач претендує на передачу у власність земельної ділянки, розпоряджатись якою має право лише власник - КСП «Україна».

Суд зазначає, що правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності КСП визначено Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 року № 2114 - XII (далі - Закон України № 2114 - XII). Так, майно КСП (в т.ч. і земельні ділянки) належить його членам на праві спільної часткової власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів КСП, збори уповноважених або створений ними орган управління, якому передано окремі функції з господарського управління колективним майном (ст.ст. 7-8 Закону України № 2114 - XII).

Реалізація права власності на землю зазначеними сільськогосподарськими підприємствами здійснюється відповідно до закону (ч. 3 ст. 28 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768 - III).

Власники землі мають право надавати належну їм земельну ділянку або її частину у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, у випадках і в порядку, передбачених земельним законодавством (ст. 11 Закону України № 2114 - XII).

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України).

Отже, земельною ділянкою колективної форми власності має право розпоряджатись тільки власник - сільськогосподарське підприємство. Рішення про розпорядження такою ділянкою повинні приймати загальні збори членів КСП, керуючись при цьому ст. 30 Земельного кодексу України.

Якщо ж органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування було прийнято рішення про припинення права колективної власності та відбулось повернення земельної ділянки до земель запасу державної чи колективної власності, то саме цей орган буде розпоряджатися такою земельною ділянкою (залежно від місця її розташування).

Суд також зазначає, що відповідно до змін, які були внесені до ст. 122 Земельного кодексу України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року №5245-VI, встановлено, що з дня набрання ним чинності (з 01.01.2013 року) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Відповідно, земельними ділянками, розташованими в межах населеного пункту, розпоряджаються органи місцевого самоврядування, а ділянками сільськогосподарського призначення, розташованими за межами населеного пункту - центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Територіальним органом у Дніпропетровській області являється - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийняти або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди.

Тобто, власник землі - КСП «Україна» вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права власності (оренди) в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснює владні управлінські функції.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, звернення позивача до суб'єкта владних повноважень - Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, тому, такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 3 статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Покровської районної держаної адміністрації Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - провадженням закрити.

Роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст. 157 КАС України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2017 року.

Суддя І.В. Тулянцева