Справа № 754/3282/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/3282/17
УХВАЛА

08 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача - Літвіної Н.М. та суддів: Федотова І.В., Коротких А.Ю., перевіривши апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 15 листопада 2017 року відповідач - Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою 27 листопада 2017 року залишив її без руху, оскільки скарга не відповідала вимогам ч. 2 ст. 186 КАС України та ч. 4 ст. 189 КАС України.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали суду від 27 листопада 2017 року отримана уповноваженою особою апелянта 30 листопада 2017 року.

Враховуючи вимоги ст. 103 КАС України від 06 липня 2005 року, норми якого кореспондуються з вимогами ст. 120 КАС України від 03 жовтня 2017 року останній день на усунення недоліків апеляційної скарги - 30 грудня 2017 року.

У строк, визначений судовим рішенням, апелянт подав до суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення (вх. № 37839 від 12 грудня 2017 року).

Клопотання мотивовано тим, що строк звернення до суду з апеляційною скаргою пропущений з поважних причин, оскільки у зв'язку з змінами в пенсійному законодавстві працівниками відповідача в першочерговому порядку проводилось направлення листів пенсіонерам щодо зазначення змін в їх пенсійному забезпеченні.

Разом з тим, колегія суддів не вважає зазначені апелянтом підстави пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення поважними.

При цьому, судом враховується, що відсутність відповідальної особи за доцільність подання апеляційних скарг на судові рішення не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки представляти інтереси Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у тому числі подавати та підписувати апеляційну скаргу, може, окрім такої особи, керівник територіального управління Пенсійного фонду України, або будь-яка інша особа, уповноважена вчиняти такі дії у встановленому законом порядку.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України від 03 жовтня 2017 року, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення поданих апелянтом доказів поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 169, 298, 299, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Повернути апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328 - 331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Літвіна

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов