Справа № 825/2136/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2018 Київ К/9901/1525/18 825/2136/15-а

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 825/2136/15-а

за позовом ОСОБА_1 до Борзнянського районного військового комісаріату Чернігівської області, за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду, прийняту 14 липня 2015 року у складі головуючого судді Лобана Д. В. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, постановлену 16 вересня 2015 року у складі колегії суддів: головуючого Сорочка Є. О., суддів: Земляної Г. В., Межевича М. В.,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Борзнянського районного військового комісаріату Чернігівської області (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в якому просив:

визнати незаконним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_2 № 25 від 12 березня 2015 року про звільнення позивача з посади старшого офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 та виключення зі списків особового складу райвійськкомату;

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 та зарахувати в списки особового складу райвійськкомату з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивача моральну шкоду в сумі 10000,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно з наказом № 15 від 18 березня 2014 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військового комісаріату та призначено на посаду офіцера відділення формування та відправки команд і партій Борзнянського РВК.

Однак, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 25 від 12 березня 2015 року позивача було звільнено із займаної посади та направлено для зарахування на військовий облік до Борзнянського РВК. Підставою для звільнення з вказаної посади є рапорт ОСОБА_1 від 12 березня 2015 року та наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 07 березня 2015 року № 197.

Позивач вказує, що рапорт на звільнення від 12 березня 2015 року він не писав, оскільки в цей період перебував на лікарняному, про що свідчить медична довідка про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 11 березня 2015 року.

Вважаючи, що наказ військового комісара Борзнянського РВК № 25 від 12 березня 2015 року про звільнення позивача у період перебування на лікарняному суперечить закону України про працю, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про скасування наказу щодо його звільнення.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року, в позові відмовлено.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04 січня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, яка ухвалою судді-доповідача від 09 січня 2018 року прийнята до провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги вказує на неврахування судами попередніх інстанцій факту підроблення рапорту на звільнення від 12 березня 2015 року під час перебування позивача на лікарняному.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 Про часткову мобілізацію, та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 18 березня 2014 року № 15 старшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військового комісаріату та призначено на посаду офіцера відділення формування та відправки команд і партій Борзнянського РВК.

14 січня 2015 року Президентом України видано Указ від № 15 Про часткову мобілізацію (далі Указ № 15), який був затверджений Законом України від 15 січня 2015 року № 113.

Відповідно до пункту 4 вказаного Указу в період з 18 березня 2015 року по 01 травня 2015 року проводилось звільнення в запас (демобілізацію) військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 Про часткову мобілізацію.

Згідно з пунктом 6 Указу № 15 Міністерству оборони України було постановлено провести звільнення військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 Про часткову мобілізацію, у визначені терміни, але не пізніше ніж за 10 діб до закінчення однорічного строку їх перебування на військовій службі, та перевезення звільнених військовослужбовців до місць проживання (перебування).

16 січня 2015 року з позивачем була проведена бесіда щодо його звільнення з військової служби, яка оформлена письмово та підписана позивачем. Під час вказаної бесіди позивач виявив позитивне ставлення до звільнення, що і було зафіксовано в аркуші бесіди.

На виконання Указу № 15 наказом командувача Сухопутними військами Збройних Сил України (по особовому складу) від 07 березня 2015 року № 197 позивача було звільнено з військової служби в запас, що підтверджується витягом з даного наказу, копія якого наявна в матеріалах справи.

На виконання наказу Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України військовим комісаром Борзнянського РВК 12 березня 2015 року позивача виключено зі списків особового складу Борзнянського РВК наказом по стройовій частині від 12 березня 2015 року № 25.

На адресу Чернігівського ОВК 04 квітня 2015 року за вх. № Ш-16/л та 07 квітня 2015 року за вх. № Ш-18/л надійшли заяви позивача, в яких він повідомляє, що на момент звільнення він був тимчасово непрацездатний, а тому, звільнення є незаконним.

По даному факту наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06 квітня 2015 року № 247 було призначено службове розслідування, за результатами якого встановлено наявність порушень військовим комісаром Борзнянського РВК вимог законодавства України щодо звільнення позивача.

Крім того, розслідуванням встановлено, що позивачем в порушення вимог пункту 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548, не повідомлено безпосередньому начальнику про тимчасову непрацездатність.

За результатами службового розслідування військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 видано наказ від 05 червня 2015 року № 413, яким пункт 8 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 25 від 12 березня 2015 року про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 скасовано, змінено дату виключення зі списків особового складу Борзнянського РВК з 12 березня 2015 року на 24 березня 2015 року, тобто перший день коли позивач відповідно до довідки № 13 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу повинен був приступити до виконання службових обов`язків.

Крім того, позивачу виплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13 березня 2015 року по 24 березня 2015 року, військового комісара Борзнянського РВК притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність звільнення позивача із займаної посади у зв`язку з Указом Президента від 14 січня 2015 року № 15 Про часткову мобілізацію.

Таку позицію Чернігівського окружного адміністративного суду підтримав і Київський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.

Верховний Суд зазначені висновки судів попередніх інстанцій вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 Закону України Про Збройні Сили України від 06 грудня 1991 року № 1934 Президент України є головнокомандувачем Збройних Сил України, який здійснює керівництво Збройними Силами України.

17 березня 2014 року Президентом України було видано Указ за № 303 Про часткову мобілізацію, який затверджено Законом України від 17 березня 2014 року № 1126.

На виконання вказаного Указу Президента України, Борзнянським РВК проводився призов військовозобовязаних на військову службу по мобілізації.

З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2014 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) № 15 старшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військового комісаріату та призначено на посаду офіцера відділення формування та відправки команд і партій Борзнянського РВК.

14 січня 2015 року Президентом України було видано Указ за № 15 Про часткову мобілізацію, відповідно до пункту 4 якого у період з 18 березня по 01 травня 2015 року проводилось звільнення в запас (демобілізацію) військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 Про часткову мобілізацію.

Згідно з пунктом 6 Указу № 15 Міністерству оборони України було постановлено провести звільнення військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 Про часткову мобілізацію, у визначені терміни, але не пізніше ніж за 10 діб до закінчення однорічного строку їх перебування на військовій службі, та перевезення звільнених військовослужбовців до місць проживання (перебування).

За такого правового врегулювання пункт 6 Указу № 15 Про часткову мобілізацію є обов`язковим до виконання, а особи призвані у березні 2014 року на військову службу по мобілізації підлягають звільненню з військової служби.

Відповідно до пункту 12 Статуту внутрішньої служби ЗС України, який затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Однак у порушення вказаної норми позивач про травмування не доповів, жодні його офіційні доповіді з цього приводу відсутні.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність звільнення позивача із займаної посади підставі відповідного Указу Президента України.

Слід зауважити, що звільнення з військової служби у зв`язку з демобілізацією не позбавляє позивача права на продовження військової служби за контрактом, оскільки така можливість передбачена діючим законодавством.

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець