Справа № 826/3288/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

06 лютого 2018 року справа №826/3288/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Леді Плюс” (далі по тексту – позивач, ТОВ “Леді Плюс”)

до

Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач)

третя особа

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) “Київреклама” (далі по тексту – третя особа, КП “Київреклама”)

про

1) визнання протиправними дії відповідача та третьої особи щодо винесення наказу від 03 листопада 2016 року №347 та вимоги від 31 серпня 2016 року №16-1065;

2) скасування наказу відповідача від 03 листопада 2016 року №347 про демонтаж рекламних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю “Леді Плюс” за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, 2;

3) скасування вимоги третьої особи від 31 серпня 2016 року №16-1065

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними дії відповідача та третьої особи щодо прийняття оскаржуваних наказу від 03 листопада 2016 року №347 та вимоги від 31 серпня 2016 року №16-1065, виходячи з того, що факт самовільно встановленого рекламного засобу спростовується дозволом позивача від 30 серпня 2013 року №33488-13.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3288/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач письмового заперечення проти адміністративного позову до суду не надав.

Третя особа подала до суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначила, що оскаржувані наказ та вимога прийняті у відповідності до чинних нормативно-правових актів, наданих відповідачу та третій особі повноважень, підстав для визнання їх незаконними немає.

В судовому засіданні 08 червня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник третьої особи проти позову заперечив, відповідач свого представника до суду не направив, у зв’язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, звертає увагу на наступне.

07 червня 2013 року позивачем до Головного управління з питань реклами подано документи для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами: ескіз з завіреним конструктивним рішенням (габаритні розміри, вузли кріплення, застосовані матеріали, підключення до інженерних мереж, інші технічні характеристики із завіреною належним чином копією ліцензії розробника, що підтверджує право останнього надавати послуги (роботи) на право будівельного проектування та конструювання; заява; фотокартка та комп’ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу.

На підставі поданих позивачем документів сформована справа №01010-05.

10 липня 2013 року між КП “Київреклама” та ТОВ “Леді Плюс” укладено договір на право тимчасового користування місцем(-ями) для розміщення рекламного(-их) засобу(-ів), що перебуває(-ють) у комунальній власності територіальної громади м. Києва №1093/13, відповідно до пункту 1.1. якого на підставі відповідного наказу дозвільного органу про встановлення пріоритету на місце для розміщення рекламного засобу, дозволу на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці, наданого на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), позивачеві надано право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, за умов повного дотримання розповсюджувачем цього договору та Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253, а позивач зобов’язується користуватися наданим йому правом тимчасового користування, своєчасно та згідно умов цього договору перераховувати плату за право тимчасового користування виключно на поточний рахунок КП “Київреклама”, належним чином, своєчасно та у повному обсязі виконувати свої обов’язки за цим договором та не зловживати наданими позивачеві правами.

На підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30 серпня 2013 року №1489 позивачеві видано дозвіл на розміщення рекламного засобу від 30 серпня 2013 року №33488-13, адреса місця розташування рекламного засобу: Шевченківський район, вул. Червоноармійська, 2, характеристика рекламного засобу: рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді, розміри 12.000*2.000 заг. пл. 24.0000 кв.м., кількість 1, строк дії дозволу по 29 серпня 2018 року.

31 серпня 2016 року відповідачем складено вимогу №16-1065 на адресу ТОВ “Леді Плюс” щодо усунення порушень Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 (із змінами і доповненнями), Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051 (із змінами і доповненнями), Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253 та Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженої рішенням Київської міської ради від 26 січня 2012 року №20/7357; суть порушення: самовільно встановлений рекламний засіб (пункт 17.2 “Б”); концепція (пункт 17.2. “І”); невідповідність технічних характеристик (пункту 17.2. “Д”); від позивача вимагалося здійснити демонтаж конструкції на даху будинку (будівлі), споруді (адреса: Шевченківський район, вул. Червоноармійська, 2, згідно акту обстеження від 31 серпня 2016 року №16-1065).

03 листопада 2016 року відповідачем видано наказ “Про демонтаж рекламних засобів” №347, яким наказано виконуючому обов’язки директора КП “Київреклама” забезпечити демонтаж рекламних засобів у кількості 167 одиниць, згідно з додатком до цього наказу.

Пунктом 145 додатку до наказу від 03 листопада 2016 року №347 передбачено демонтаж рекламної вивіски за адресою: Шевченківський район, вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 2, що належить ТОВ “Леді Плюс”.

06 лютого 2017 року КП “Київреклама” надіслано позивачеві лист №196-488/кр з проханням негайно здійснити демонтаж рекламного засобу позивача за адресою: Шевченківський район, вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 2.

З урахуванням позовних вимоги Окружний адміністративний суд міста Києва в межах даних правовідносин повинен встановити правомірність дій відповідача та третьої особи стосовно прийняття оскаржуваних вимоги та наказу, а також правомірність дій позивача стосовно розміщення рекламного засобу на даху будинку за адресою: Шевченківський район, вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 2.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України “Про рекламу”.

Відповідно до абзаців шостого та восьмого статті 1 Закону України “Про рекламу” зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.

Згідно частини першої статті 16 Закону України “Про рекламу” розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відносини, що виникають у зв’язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами, регулюються Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 (далі по тексту – Типові правила).

Відповідно до пункту 2 Типових правил дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою).

Згідно пункту 3 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Пунктом 9 Типових правил передбачено, що для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: фотокартка або комп’ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням.

Відповідно до пункту 20 Типових правил виконавчий орган ради протягом одного робочого дня з дати одержання зазначених пропозицій приймає рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні.

Дозвіл або відмова у його видачі видається не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

Згідно пункту 24 Типових правил виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов’язаних з розташуванням рекламного засобу.

Отже, для розміщення рекламного засобу розповсюджувач реклами повинен отримати дозвіл та виконати розміщення зовнішньої реклами відповідно до умов отриманого дозволу та у певному місці, передбаченому дозволом.

Відповідно до пунктів 1 та 5 частини першої статті 16 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” на об’єктах благоустрою забороняється: виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов’язковість його отримання передбачена законом; самовільно встановлювати об’єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Пунктом 1.3 розділу І Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого Рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253 (далі по тексту – Порядок №37/6253), встановлено, що самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, що розміщується без наявності виданого у встановленому порядку дозволу; після прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження про відмову у продовженні терміну дії дозволу або його скасування.

Згідно частин першої та другої статті 26 Закону України “Про рекламу” контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, серед іншого: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов’язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов’язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Відповідно до пункту 45 Типових правил контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства.

Пунктом 46 Типових правил встановлено, що у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 49 Типових правил демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі: припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця; невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території.

Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, якими вони були встановлені.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2 та 3.1.4 розділу ІІ Порядку №37/6253 КП “Київреклама”: укладає з розповсюджувачем реклами договір на право тимчасового користування місцем(-ями) для розміщення рекламного(-их) засобу(-ів), що перебуває(-ють) у комунальній власності територіальної громади міста Києва (далі - договір на право тимчасового користування місцем); за дорученням робочого органу здійснює в межах своїх повноважень перевірку за дотриманням вимог цього Порядку, огляд та обстеження РЗ на предмет відповідності їх місця розташування та типу схемі розміщення рекламоносіїв, що входить до складу відповідного паспорта вулиці, затвердженого в установленому порядку, вимагає усунення виявлених порушень та організовує або проводить власними силами демонтаж РЗ відповідно до цього Порядку; здійснює обстеження місць розміщення РЗ відповідно до виданих у встановленому порядку дозволів та надає дозвільному органу матеріали щодо порушників цього Порядку.

Згідно пункту 17.1 розділу ІІ Порядку №37/6253 демонтаж у цьому Порядку означає комплекс заходів, які передбачають відокремлення РЗ разом з основою від місця їх розташування та транспортування на спеціально відведені території для подальшого зберігання. При цьому демонтаж та подальше зберігання РЗ не передбачає переходу права власності на них до територіальної громади міста Києва.

Демонтаж РЗ є засобом протидії порушенню прав територіальної громади міста Києва щодо надання у тимчасове користування місць (для розміщення РЗ) або усунення порушень договірних зобов’язань розповсюджувачами реклами за договорами про надання у тимчасове користування місць (власниками та/або законними користувачами РЗ), а також засобом усунення порушень в інших випадках.

Пунктом 17.2 розділу ІІ Порядку №37/6253 встановлено, що демонтаж РЗ здійснюється відповідно до цього Порядку у таких випадках: а) за відсутності маркування РЗ; б) у разі виявлення самовільно встановлених РЗ; в) якщо термін дії дозволу закінчився і не був продовжений або дозвіл було скасовано у встановленому порядку; г) якщо технічний стан РЗ створює загрозу життю або здоров’ю людей та/або заподіяння шкоди (майнової чи немайнової) третім особам; д) у разі невідповідності технічних характеристик РЗ та/або місця їх встановлення виданому дозволу на розміщення зовнішньої реклами; є) за наявності заборгованості розповсюджувача зовнішньої реклами по сплаті коштів за право тимчасового користування місцем(-ями) для розміщення рекламного(-их) засобу(-ів), яке(-і) перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, більш ніж за 2 місяці; ж) у випадку зміни містобудівної ситуації за наявності відповідного розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та листа від замовника робіт з будівництва, реконструкції, ремонту тощо щодо необхідності демонтажу РЗ, що заважають проведенню відповідних робіт; з) в інших випадках, передбачених договором на право тимчасового користування місцями для розміщення РЗ, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до пункту 17.3 розділу ІІ Порядку №37/6253 демонтаж РЗ у випадках, встановлених пунктом 17.2 цього Порядку, здійснюється на підставі наказу дозвільного органу.

Згідно пункту 17.5 розділу ІІ Порядку №37/6253 якщо розповсюджувач реклами самостійно не усунув виявлені порушення у термін, вказаний у вимозі дозвільного органу чи КП “Київреклама”, здійснюється демонтаж РЗ.

Пунктами 17.6 та 17.7 розділу ІІ Порядку №37/6253 встановлено, що у разі необхідності демонтажу РЗ дозвільний орган складає перелік РЗ, що підлягають демонтажу, затверджує його наказом та направляє до КП “Київреклама” для забезпечення його виконання.

Організація демонтажу або самостійне проведення демонтажу здійснюється КП “Київреклама” на підставі наказу дозвільного органу на умовах, визначених цим Порядком.

Відповідно до пункту 18.3 розділу ІІ Порядку №37/6253 у разі порушення вимог цього Порядку уповноважені посадові особи дозвільного органу та/або КП “Київреклама” (у межах повноважень) звертаються до розповсюджувача реклами з вимогою про усунення порушень у визначений термін.

У разі невиконання вимоги про усунення порушень та залежно від правопорушення уповноважені відповідно до пункту 2 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадові особи дозвільного органу складають протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення за виявленими порушеннями та/або вживають інші заходи, передбачені законодавством та цим Порядком.

За аналізу вищезазначених норм законодавства у сфері розміщення рекламних засобів Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що у разі невідповідності технічних характеристик рекламного засобу та/або місця їх встановлення виданому дозволу на розміщення зовнішньої реклами посадові особи дозвільного органу та/або КП “Київреклама” наділені повноваженнями видати вимогу про усунення порушень у визначений термін, видати наказ на демонтаж рекламного засобу, а також здійснити демонтаж рекламного засобу на підставі наказу дозвільного органу.

Як уже зазначалося вище, 30 серпня 2013 року позивачеві видано дозвіл на розміщення рекламного засобу №33488-13, адреса місця розташування рекламного засобу: Шевченківський район, вул. Червоноармійська, 2, характеристика рекламного засобу: рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді, розміри 12.000*2.000 заг. пл. 24.0000 кв.м., кількість 1.

Згідно фотофіксації місця, на якому планується розташування рекламного засобу, комп’ютерного макету з розташування рекламного засобу та конструктивного рішення фасадної вивіски, які є додатками до дозволу від 30 серпня 2013 року №33488-13, позивач отримав дозвіл на розміщення рекламного засобу саме на фасаді будинку №2 по вул. Червоноармійській у Шевченківському районі.

Згідно акту обстеження від 31 серпня 2016 року №16-1065 за результатами обстеження території міста Києва, за адресою: Шевченківський район, вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 2 виявлено розміщення спеціальної тимчасової/ стаціонарної конструкції типу: конструкція на даху будинку (будівлі), споруді, площею 23,04 кв.м., що розміщена з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: самовільно встановлений рекламний засіб (пункт 17.2 “Б”); концепція (пункт 17.2 “І”); невідповідність технічних характеристик (пункту 17.2 “Д”); яка належить ТОВ “Леді Плюс”.

Отже, матеріали справи підтверджують, що отримавши дозвіл на розміщення рекламного засобу на фасаді будинку №2 по вул. Червоноармійській у Шевченківському районі міста Києва, позивач здійснив розміщення рекламного засобу на даху вищезазначеного будинку, а не на його фасаді відповідно до умов отриманого дозволу.

Відповідно до 4.10 розділу ІІ Порядку №37/6253 розташування дахових РЗ забороняється без попередньої технічної експертизи місця розміщення РЗ (даху) спеціалізованими підприємствами, установами та організаціями. Розповсюджувач реклами має право вільно обирати проектні організації, що мають відповідну ліцензію.

Аналогічні норми містяться у пункті 39 Типових правил.

До суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем технічної експертизи спеціалізованих підприємств, установ та організацій на розташування дахових рекламних засобів.

Дозвіл на розміщення рекламного засобу від 30 серпня 2013 року №33488-13 видавався позивачеві на розміщення рекламного засобу саме на фасаді будинку за адресою: Шевченківський район, вул. Червоноармійська, 2, а не на даху цього будинку.

З урахуванням вищевикладеного, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що розміщений позивачем рекламний засіб на даху будинку №2 по вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), є самовільно встановленим, місце встановлення рекламного засобу не відповідає виданому дозволу на розміщення зовнішньої реклами, як наслідок, вимога від 31 серпня 2016 року №16-1065 та наказ від 03 листопада 2016 року №347 прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства та наданих відповідачу та третій особі повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем та третьою особою доведено правомірність оскаржуваних вимоги та наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Леді Плюс” задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю “Леді Плюс” (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 13/15; ідентифікаційний код 3238545) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко