Справа № 335/10565/17(2-а/335/481/2017)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2018 року справа № 335/10565/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року (ухвалену в м. Запоріжжі суддею Шалагіновою А.В. в порядку скороченого провадження)

у справі №335/10565/17

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо відмови у розрахунку та виплаті компенсації та зобов'язання здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, що нарахована на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2012 року за період з 22 травня 2008 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 24 серпня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю відмови у розрахунку та виплаті компенсації, оскільки відповідач порушив строки виплати пенсії.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано противоправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови здійснити розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, що нарахована на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2012 року за період з 22 травня 2008 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 24 серпня 2014 року.

Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2012 року за період з 22 травня 2008 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 24 серпня 2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що законні підстави для виплати позивачу компенсації відсутні, оскільки виплата сум державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах, що перевищують їх розміри, обчислені відповідно до чинного законодавства, може здійснюватися у разі надходження відповідних коштів Державного бюджету України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському (раніше Орджонікідзевському) районі м. Запоріжжя та отримує з грудня 1999 року пенсію по інвалідності у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 10).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2012 року у справі №2-5371/10 змінено рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2010 року та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії згідно зі статтями 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі статтями 50, 67 вказаного Закону, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат, з 12 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року (а.с. 8-9).

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі №2-5371/10 набрала законної сили 26 березня 2012 року.

У липні 2012 року відповідачем нарахована позивачем сума доплат за постановою суду у розмірі 135123,49 гривень (а.с. 22-25).

Заборгованість з пенсії у розмірі 135123,49 гривень виплачена позивачу 24 серпня 2014 року на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв та інші проти України».

Позивач звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з проханням здійснити розрахунок та виплату їй компенсації за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Листом №257/Л-9 від 04 серпня 2017 року Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовлено позивачу у виплаті компенсації за втрату частини доходів, та зазначено, що виплата пенсії, нарахованої їй у липні 2012 року на підставі рішення суду, була можлива лише за умови фінансування таких витрат за рахунок Державного бюджету України, проте, фінансування коштів на такі виплати в розмірах понад передбачених Державним бюджетом України не здійснювалось. Виплати заборгованості по пенсії здійснені Міністерством юстиції України в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв та інші проти України». Підстави для розрахунку та виплати компенсації за втрату частини доходів відсутні (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у виплаті компенсації втрати частини доходів у вигляді пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати є неправомірною, оскільки виплата пенсії та додаткової пенсії особі на підставі рішення суду не змінює суті цих виплат та не перетворює їх в одноразову виплату, а тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося з вини відповідача, у зв'язку з призначенням позивачу заниженого розміру пенсії, внаслідок порушення закону, а тому позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь - яким строком з нарахуванням компенсації частини доходів. При цьому, компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 для реалізації цілей та завдань згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статтею «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

З огляду на викладене та фактичні обставини справи, відсутність відповідного бюджетного фінансування органу Пенсійного фонду України для своєчасної виплати нарахованої на виконання рішення суду пенсії не звільняє пенсійний орган від обов'язку компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати відповідно до вищевказаних норм.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не встановлено, постанову суду першої інстанції у справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 23 лютого 2018 року.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим