Справа № 749/1401/17
Суддя: Чигвінцев М. С.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/1401/17
Номер провадження 2-а/749/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інспектора роти № 36 УПП в м. Чернігів ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Щорського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інспектора роти № 36 УПП в м. Чернігів ОСОБА_2 в якому просить скасувати постанову інспектора роти № 36 УПП в м. Чернігів ОСОБА_2 серії БР № 181074 від 22.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121, ч.1 ст. 122, ст.. 36 КУпАП, а провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121, ч.1 ст. 122, ст.. 36 КУпАП за те що позивач керуючи транспортним засобом « Фольцваген» , д.н.з. НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів рейсом Чернігів Щорс в якому не працювали передбачені інструкцією замки дверей кузова, аварійні виходи та дверей, здійснив зупинку в місці де зупинка заборонена в зоні дії дорожнього знаку 3.34, чим порушив вимоги дорожнього знаку 33,81, 3,34 та п.п.п 31.4.7 ПДР України.

Зазначив що дійсно здійснював перевезення за маршрутом Чернігів Щорс ( Сновськ) 22.11.2017 року і 0 21-00 годині здійснив зупинку транспортного засобу. Як зясувалося з крісла яке він забрав з ремонту та перевозив в багажному відділенні автомобіля злетіли ремні фіксації. Причиною цьому стало те, що автомобіль втрапив в ямку яка була на дорожньому покритті, а тому він вимушений був здійснити зупинку.

На місці зупинки були відсутні заборонні знаки, а знак на який вказував лейтенант був затертий, його позначення не можна було розгледіти та зясувати. Ці обставини він пояснював лейтенанту поліції, який прибув на місце зупинки транспортного засобу. Транспортний засіб яким керував позивач перебуває у задовільному стані, справний, замки дверей кузова та аварійного виходу теж справні.

У судовому засіданні позивач відсутній. Надав заяву про розгляд справи без його участі, просить відмовити в позові в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач відсутній, надав відзив згідно якого вважає що позивач не мав жодних підстав для вимушеної зупинки, не виконав всіх необхідних дій передбачених ПДР для вимушеної зупинки, тому його зупинка здійснена з порушенням ПДР. Відповідач під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, при цьому жодним чином не порушив права позивача, а постанова відповідає вимогам ст.. 283 КУпАП. Просить розгляд справи провести без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Постановою серії БР № 181074 від 22.11.2017 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 121, ст.. 36 КУпАП та накладено штраф в сумі 680 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач визнаний винним в тому, що 22.11.2017 року о 21-00 годині керував транспортним засобом« Фольцваген» , д.н.з. НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів рейсом Чернігів Щорс в якому не працювали передбачені інструкцією замки дверей кузова, аварійні виходи та дверей, здійснив зупинку в місці де зупинка заборонена в зоні дії дорожнього знаку 3.34, чим порушив вимоги дорожнього знаку 33,81, 3,34 та п.п.п 31.4.7 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбаченеч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 121, ст.. 36 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно доЗакону України "Про дорожній рух"встановлюютьПравила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух"учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписамип. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі -КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушенняправил дорожнього руху (стаття 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395).

Згідно з ч.2, ч.3 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.4 вказаної статті, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 283 цього Кодексу.

За приписами ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогостаттею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 цього ж Розділу передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті123, статтею124-1, статтями125,126, частинами першою, другою і третьою статті127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». У аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець відніс розгляд справ про скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділеніЗаконом № 596-VІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення.

Згідно ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що постанова щодо ОСОБА_1 винесена без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії позивача як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 121, ст.. 36 КУпАП.

Відповідно до положеньстатті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України, місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у правах про притягнення до адміністративної відповідальності має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись статями 8,19,55 Конституції України, статями 1,7, 9,122, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статями 1-3,77, 241-246,268-271,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інспектора роти № 36 УПП в м. Чернігів ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови- задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 36 УПП в м. Чернігів ОСОБА_2 серії БР № 181074 від 22.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач.2 ст.121, ч.1 ст. 122, ст.. 36 КУпАП,а справу про адміністративне правопорушення закрити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_3