Справа № 522/23793/17
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/83/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії. Позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку йому пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, матеріальної допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого призначено пенсію, матеріальної допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення, з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час з 24.12.2013, та виплачувати пенсію в перерахованому розмірі та стягнути з відповідача на його користь судовий збір у сумі 640 гривень.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій.

Відповідачем до суду надано письмові заперечення проти позовних вимог, в яких зазначено, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими.

У матеріалах справи наявний письмовий відзив ГУ ПФУ в Одеській області на позов ОСОБА_1, згідно якого просили позовні вимоги за період з 24.12.2013 року по 11.06.2017 року залишити без розгляду, в іншій частині позову - відмовити, зазначивши, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими.

Ухвалою суду від 22.02.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за період з 24.12.2013 року по 31.12.2015 року були залишені без розгляду.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017р.

Згідно п.10 ч.1 Перехідних Положень (розділ VІІ) КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Згідно ст.12 КАСУ( в ред.. що діє з 15.12.2017 року):

1. Адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

2. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

3. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

5. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

6. Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: 3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

Ст.257 ч.1 КАС України передбачено також, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Крім того ч.1.ст.263 КАС України (ред. з 15.12.2017р.) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо:

2) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

Враховуючи перехідні положення КАС України (в редакції від 03.10.2017 року), зважаючи на те, що вказана категорія справи відноситься до справ незначної складності, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з ОСОБА_1, відповідно до наказу ГУМВС України від 23.12.2013 №708 о/с звільнений у відставку за п.6.5 ( за віком) з 23.12.2013 року.

Вислуга років на день звільнення з органів внутрішніх справ у календарному обчисленні становила 26 років 01 день, у пільговому обчисленні - 32 роки 22 дні.

З 24.12.2013року Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу призначена та виплачується пенсія за вислугу років.

При призначенні пенсії до грошового забезпечення з якого обчислено пенсію, враховано наступні види грошового забезпечення:

- посадовий оклад в розмірі 1250,00 гривень,

- оклад за військовим званням - 130,00 гривень,

- процентна надбавка за вислугу років - 552,00 гривень,

Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 3 859,85 грн, у тому числі:

- надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15%,

- надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%,

- премія 94,46%.

30.09.2017 року позивачем до ГУ ПФУ було подано довідку від 25.09.2017 року №1303, видану Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУМВС України в Одеській області, про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які він отримував за період з 01.12.2011 року по 30.11.2013 року, тобто за останні 24 місяці служби підряд перед місяцем звільненням, та заяву про проведення перерахунку призначеної йому пенсії у зв'язку з поданням Довідки №1303 з ypaxyванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, матеріальної допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні, які не були враховані при призначенні пенсії, у розмірах, визначених в Довідці №1303, з виплатою різниці між перерахованою та виплачуваною пенсією.

Між тим, своїм листом від 13.10.2017 року №1387/4-11 ГУ ПФУ повідомило позивача про відмову у врахуванні до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні, та проведенні відповідного перерахунку пенсії, обґрунтовуючи таку відмову тим, що ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає врахування цих видів грошового забезпечення при обчисленні пенсії.

Суд вважає, що відмова ГУ ПФУ у проведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні, та у проведенні перерахунку пенсії в зв'язку з поданням ним додаткового документу, який впливає на розмір пенсії, є протиправними та не відповідають вимогам чинного законодавства України, що підтверджується наступним.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно статей 1-2, 2, 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач має право на призначення і виплату пенсії за вислугу років на умовах, визначених даним Законом.

За змістом ст.ст.10, 49 зазначеного Закону, з урахуванням вимог п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, органом, яким має здійснюватися призначення, перерахунок та виплата пенсії, є головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до частини третьої ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстроково служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту працівників міліції та членів їх сімей на час звільнення позивача зі служби визначалися Законом України «Про міліцію».

В довідці №1303 зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.23-1 зазначеного Закону пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 19 Закону України "Про міліцію" (в редакції, що була чинною на час звільнення зі служби) визначалося, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» встановлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями осіб.

Умови, розмір та порядок виплати особам начальницького складу органів внутрішніх справ матеріальної допомоги на оздоровлення визначені підпунктом З пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №1294, а також підпунктом 2.17.1, 2.17.3, 2.17.4 пункту 2.17 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 №499 (в редакції, що була чинною на час звільнення).

Так, матеріальна допомога на оздоровлення підлягає виплаті у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, яким зазначено, що особам начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби за віком, за наявності вислугою років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, зазначені допомоги є додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ст.19 Закону України "Про міліцію", п.п.1-3, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294, п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 відносяться до складу грошового забезпечення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Отже, з огляду на наведені обставини та вимоги закону, матеріальна допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, отримувалися позивачем протягом останніх 24 календарних місяців служби підряд перед звільненням, та не були враховані при призначенні пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-70а15, в якій Верховний Суд України, аналізуючи згадані норми, вказав, що матеріальна допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Крім того, посилання ГУ ПФУ у листі від 13.10.2017 №1381/Ч-11 щодо відмови у врахуванні вказаних вище видів грошового забезпечення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, та проведенні її перерахунку на рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 №4- рп/2015 є також безпідставним.

Відповідно до статей 147, 150 Конституції України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII), на теперішній час до повноважень Конституційного Суду України не належать повноваження з надання офіційного тлумачення законів України.

В свою чергу, є очевидним, що наведене ГУ ПФУ у відповіді посилання на рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року №4- рп/2015 не спростовує правової позиції Верховного Суду України, так як у рішенні Конституційний Суд України в аспекті конституційного звернення вирішував питання лише щодо перерахунку пенсій у зв'язку з введенням після її призначення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а не щодо віднесених до складу видів грошового забезпечення, які особа фактично отримувала протягом 24 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням.

Також суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон №2262-ХІІ.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 №614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким внесено доповнення до статті 63 Закону №2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України №2262-ХІІ.

Зазначене відповідає висновку ВСУ, висловленого у рішенні суду від 15.02.2018 року за №820/6514/17.

Оскільки під час призначення пенсії позивачу не були враховані всі складові грошового забезпечення, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тобто з 01.01.2016 року.

Таким чином, у даному випадку до правовідносин по суті спору має бути застосований висновок Верховного Суду України, а дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії шляхом включення до грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, матеріальної допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні мають бути визнані протиправними, із зобов'язанням відповідача провести перерахунок призначеної мені пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, матеріальної допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні на підставі довідки Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУМВС України на Одеській області від 25.09.2017 року №1303, та з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії з 01.01.2016 року.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.139 КАС України, а також враховуючи положення ст.5 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок гривень 00 копійок) гривень.

Керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 2, 12, 32, 73, 77, 139, ч.9 ст.205, 241-243, 257, 258, 262, 293, 382, п.10 ч.1 Перехідних Положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, матеріальної допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого призначено пенсію, матеріальної допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні, та з урахуванням основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення, з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час з 01.01.2016 року, та виплачувати пенсію в перерахованому розмірі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати за сплату судового збору у сумі 640,00 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд міста Одеси.

Суддя

22.02.18