Справа № 802/2278/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 лютого 2018 р. Справа № 802/2278/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом: Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до: товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" про: зобов"язання допустити працівників до проведення планової перевірки

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністратвиного суду звернулась Державна екологічна інспекція у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" про зобов"язання допустити працівників до проведення планової перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі наказу №99-П від 11.09.2017 року видано направлення №447 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідача у період з 23.10.2017 по 03.11.2017. Однак, прибувши 26.10.2017 за адресою підприємства для проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, державний інспектор був недопущений до проведення перевірки. В зв'язку з недопуском до проведення перевірки, останнім складено Акт №507/ВН від 26.10.2017, що стало підставою для звернення до суду.

Від сторони відповідача на адресу суду надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог за вх. №389 з якого слідує, що останній заперечує щодо заявлених позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. Обгрунтовуючи свою позицію відповідач посилається на те, що положеннями ст. 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що суб"єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, серед іншого, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власній офіційній веб-сторінці уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

11.01.2018 від сторони позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив згідно якої позивач посилається на ст.1 Закону №877-V, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Наказом Міністерства екології та природніх ресурсів України №303 від 09.08.2017 р., що набрав чинності 14.11.2017 року, затверджено Уніфіковані форми акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відтак, проведення планової перевірки за додержанням TOB «Хмільницьке» вимог природоохоронного законодавства буде здійснено із застосуванням уніфікованої форми акту перевірки.

Також, 25.01.2018 стороною позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд зобов"язати ТОВ "Хмільницьке" допустити посадових осіб Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до проведення планового заходу державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства та надати необхідні документи.

12.02.2018 від сторони відповідача надійшли запечерення за вх. №5109, згідно яких останній заперечує щодо заявлених вимог, посилаючись на те, що терміни проведення планової перевірки визначені наказом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області №99-П від 11.09.2017р. закінчились 03 листопада 2017 року. Будь-яких інших наказів про продовження терміну планового заходу чи про призначення нового, у зв'язку із затвердженням Наказом Міністерства екології та природніх ресурсів України №303 від 09.08.2017р. Уніфікованої форми акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, Позивачем не видавалось.

Також, з метою попередження Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про те, що посадові особи товариством можуть бути не допущені до перевірки за відсутності на момент її проведення уніфікованих форм актів, Позивачу на його адресу 13 жовтня 2017 року було відправлено відповідний лист за №1336. Нажаль, з невідомих причин, Позивач не отримав даний лист, який у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання, повернувся на адресу Відповідача. Крім того, 24 жовтня 2017 року, копія даного листа була направлена засобами електронного зв'язку на поштову електронну адресу Позивача. Таким чином, Позивач був повідомлений завчасно до початку проведення перевірки про дії Відповідача при здійсненні планового заходу.

Відповідно до п. 5 Постанови КМУ №212 від 19.03.2008 року «Про затвердження критеріїв розподілу суб'єктів господарювання за ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища та періодичності здійснення заходів державного нагляду (контролю)» планові заходи державного нагляду (контролю) за діяльністю суб'єктів господарювання проводяться: з високим ступенем ризику - не частіше одного разу на рік. Таким чином, органи державного нагляду, у разі віднесення підприємства до високого ступеня ризику мають право щороку проводити перевірки їх діяльності. На думку відповідача, в разі віднесення останнього як субєкта господарювання до високого ступеня ризику, позивач має можливість запланувати перевірку TOB «Хмільницьке» на 2018 в терміни, визначені ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, навіть не зважаючи на наслідки перевірки 2017 року. В зв'язку із цим, пояснення Позивача про те, що йому лише 26.10.2017 стало відомо про не допуск до проведення перевірки, що стало причиною неможливості запланувати перевірку Товариства на 2018 рік у встановлені законом терміни, є безпідставними та спростовуються нормами чинного законодавства.

Ухвалою суду від 14.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну праву до судового розгляду по суті в письмовому провадженні на 19.02.2018.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Відповідно до наказу №99-П від 11.09.2017, прийнятого Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області0 вирішено провести планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Хмільницьке".

23.10.2017 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області винесено направлення №447 на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Хмільницьке", яким визначено період проведення з 23.10.2017 по 03.11.2017.

На підставі вказаного вище наказу, 26.10.2017 головними спеціалістами відділу екологічного контролю водних ресурсів та атмосферного повітря, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Вінницькій області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснено виїзд на адресу ТОВ "Хмільницьке" для проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства. Однак, генеральний директор підприємства ТОВ "хмільницьке" не допустив держінспекторів до проведення перевірки.

Суд, при вирішенні спору по суті, виходить з наступного.

Пунктами 1-3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011 (надалі - Положення №454/2011), передбачено, що Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Повноваження Держекоінспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідної області, міст Києва та Севастополя, за винятком території та об'єктів, віднесених до зони діяльності морських екологічних інспекцій (Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря, Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція та Державна Азовська морська екологічна інспекція).

Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його першого заступника та заступника - керівника апарату, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Основним завданням Держекоінспекції України є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Таким чином, позивач у справі є органом владних повноважень, якому чинним законодавством надані владні управлінські функції у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

При цьому детальний перелік прав та обов'язків Держекоінспекції України визначено п.6 Положенням №454/2011, відповідно до п.п. 2, 5, 8, 18 якого Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право: одержувати інформацію, документи і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб; проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва); вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який, зокрема, встановлює порядок, умови та вимоги до проведення державного нагляду (контролю) у вигляді планових та позапланових заходів. При цьому, обов"язок допускати посадових осіб органу держнагляду до здійснення державного нагляду (контролю) встановлений у ст. 11 цього Закону, який поширює свою дію на спірні відносини, та не потребує додатково ухвалення судом рішення про це.

Таким чином, жодним нормативно-правовим актом не передбачено право органу держаної екологічної інспекції звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки та/чи надання необхідних документів.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У зв'язку з цим визначений законом предмет позову, з яким суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду при здійсненні ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

Також, слід відзначити, що ч. 15 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобовязані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Частиною 2 ст. 5 Закону уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом пяти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Відповідно до ст. 10 Закону субєкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

В силу положень ст. 139 КАС України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (вул. 600-річчя. 19, м. Вінниця, 21100, )

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" (вул. Заводська,2, с. Жданівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22050, )

Рішення у повному обсязі оформлено: (20.02.2018)

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна