Справа № 556/1125/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Закревський Л.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" лютого 2018 р. Справа № 556/1125/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Столярчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "01" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації, Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації, залучена в якості співвідповідача Володимирецька районна державна адміністрація про скасування рішення про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям від 20.06.2017 року №13 та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 20.06.2017 року відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї.

Вважала таку відмову необґрунтованою та безпідставною, оскільки усі подані відомості на день її звернення для отримання допомоги є достовірними та правдивими.

У звязку з чим, просила визнати неправомірним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації про припинення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям від 20.06.2017 року та зобовязати відновити її виплату з 01.06.2017 року.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 01.11.2017 року позов ОСОБА_5 представника позивачки ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Скасовано рішення управління праці та соціального захисту населення Володимирецькоъ районної державної адміністрації про відмову в наданні державної соціальноє допомоги сім'ї ОСОБА_5 як малозабезпеченій від 20.06.2017 №13.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації призначити, здійснити нарахування та виплату державної соціальної допомоги ОСОБА_5 як малозабезпеченій сімї терміном на один календарний місяць з 01.06.2017 року.

Стягнуто солідарно з управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації та Володимирецької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_5 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" та Порядку призначення і виплати державної і соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого Постановою КМУ від 24.02.2003 р. №250 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям не призначається у разі, коли працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, ВНЗ І-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Володимирецька РДА Рівненської області підтримало доводи апеляційної скарги, при цьому зазначивши, що рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги ОСОБА_5 прийнято районної комісією із контролю за призначенням та виплатою державних допомог та субсидій, а тому скасування рішення комісії судом є втручання у дискреційні повноваження колегіального органу.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом встановлено, що 01.06.2017 року ОСОБА_5 звернулася до управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації з заявою про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї.

Згідно рішення управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації від 20.06.2017 року ОСОБА_5 відмовлено у призначенні держаної соціальної допомоги як малозабезпеченим.

Підставою для відмови у призначенні вказаної допомоги позивачці слугувало те, що остання за три місяці до звернення до управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації з заявою про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї, не перебувала у жодних трудових відносинах та не перебувала на обліку у центрі зайнятості як безробітна.

В судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, та не оспорювалося представником відповідача та представником співвідповідача, що 20.05.2017 року, ОСОБА_6, було припинено виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. В червні 2017 року позивачка звернулася до управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Тобто позивачка аж ніяк немогла перебувала у жодних трудових відносинах та не могла перебувати на обліку у центрі зайнятості як безробітна.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_5 є обґрунтованими та підставними, а прийняте рішення від 20.06.2017 року №13 - протиправними, у зв'язку із чим підлягає скасуванню і зобов'язання поновити порушене право на її призначення і виплату.

Переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно абз.2 ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Так, згідно п.1, п.2, п.4 постанови № 250 від 24.02.2003 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям", цей Порядок визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. Соціальна допомога також може бути призначена і виплачена за місцем фактичного проживання уповноваженого представника сім'ї за умови подання довідок про склад сім'ї і про неотримання такої допомоги в органах праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям не призначається у випадках, коли працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищий навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (КРІМ ОСІБ, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; ОСІБ, ЯКІ ДОГЛЯДАЮТЬ ЗА ДІТЬМИ ДО ДОСЯГНЕННЯ НИМИ ТРИРІЧНОГО ВІКУ або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

У апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації зазначає, що за призначенням державної соціальної допомоги ОСОБА_5 з пакетом документів звернулася 02.06.2017 року. Догляд за дитиною здійснювала до досягнгення трирічного віку по 20.05.2017 року. Після закінчення догляду заявниця не працевлаштувалася та не зареєструвалася в центрі зайнятості як безробітна, отже, не була зайнята протягом повного трьохмісячного періоду (з 01.03.2017 року по 31.05.2017 року) перед зверненням за соціальною допомогою.

Колегія суддів зазначає про безпідставність такого твердження, адже включення у повний трьохмісячний період перед зверненням за отриманням державної соціальної допомоги не повинен включатися період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Апелянт сам зазначає, що догляд за дитиною здійснювався до 20.05.2017 року. Отже тримісячний період слід обраховувати саме з цієї дати, а згідно з матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до УПСЗН лише на протязі 13-го дня з моменту закінчення періоду догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Отже спірне рішення комісії було прийнято з порушенням норм законодавства і тому підлягає скасуванню.

По суті спірних правовідносин відповідач вказує на те, що суд першої інстанції, ухваливши оскаржене рішення, фактично втрутився у дискреційні повноваження атестаційної комісії, рішення якої приймаються більшістю голосів та фактично позбавив останню самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Такі доводи відповідача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції не ставилась під сумнів можливість прийняття районною комісією того чи іншого рішення на власний розсуд, судом першої інстанції лише надано правову оцінку вже прийнятому рішенню комісії. Оскільки таке рішення прийнято неправомірно, суд задля захисту конституційних прав позивачки може скасувати вказане рішення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, оскільки відповідачем було неправомірно припинено виплату позивачу допомоги як малозабезпеченій сім'ї. Крім цього, припинення такої виплати може поставити сім'ю ОСОБА_5 у скрутне матеріальне становище, що суперечитиме положенням Конституції та законів України стосовно соціального забезпечення малозабезпечених сімей.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду належних доказів правомірності своїх дій, отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації залишити без задоволення, постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "01" листопада 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "20" лютого 2018 р.