Справа № 826/5302/16
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2018 року 11:08 № 826/5302/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі Мині І.І.., за участю представника позивача Калініної О.О., представника відповідача Кучерявого О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Колумбус хендлінг»
додержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаційна хендлінгова компанія «Авіахендлінг» (далі - позивач/ ТОВ «АХК «Авіахендлінг») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач/ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.10.2015 № та №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2017, у зв'язку із зміною назви, замінено позивача на товариство з обмеженою відповідальністю «Колумбус Хендлінг».

Позивач мотивує свої вимоги тим, що висновки контролюючого, на яких ґрунтуються оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки фінансово-господарські операції позивача з контрагентами є реальними, що підтверджується, за твердженнями позивача, належним чином оформленою первинною документацією.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна хендлінгова компанія «Авіахендлінг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «АХК «Авіахендлінг»:

- ст.ст. 14, 138, 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 367924 грн., в тому числі за 2014 рік на суму 367924 грн.;

- пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14, ст. 22, п. 44.1 ст. 44, ст.ст. 185, 187, 188, п. 198.2, п. 198.3, п. 1986 ст. 198, п. 185.1 ст. 185, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6 , п 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 381082 грн., в тому числі:

січень 2014 року на суму 56939 грн.;

лютий 2014 року на суму 81516 грн.;

березень 2014 року на суму 25507 грн.;

квітень 2014 року на суму 39528 грн.;

травень 2014 року на суму 32154 грн.;

червень 2014 року на суму 37148 грн.;

липень 2014 року на суму 14728 грн.;

серпень 2014 року на суму 12278 грн.;

вересень 2014 року на суму 45350 грн.;

жовтень 2014 року на суму 12278 грн.;

листопад 2014 року на суму 12278 грн.;

грудень 2014 року на суму 12278 грн.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві складено акт від 12.10.2015 №5262/26-58-22-02-18/30108723 (далі по тексту - акт перевірки) та прийняті податкові повідомлення рішення:

- від 30.10.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 551886,00 грн., з яких 367824 грн. нараховано за основним платежем та 183962 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- від 30.10.2015 №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 571623 грн., з яких 381082 грн. - за основним платежем, 190541 - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно вимог пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Вказана правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 16.02.2016 у справі №К/800/18945/14, від 01.03.2016 у справі №К/800/66709/14, від 24.02.2016 у справі №К/800/5891/15 та від 03.03.2016 у справі №К/800/21974/14.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) види діяльності ТОВ «АХК «Авіахендлінг»:

Код КВЕД 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами;

Код КВЕД 79.11 Діяльність туристичних агентств;

Код КВЕД 79.90 Надання інших послуг бронювання та пов'язана з цим діяльність;

Код КВЕД 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.;

Код КВЕД 52.23 Допоміжне обслуговування авіаційного транспорту (основний);

Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту;

Код КВЕД 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації

Як вбачається зі змісту акту перевірки від 12.10.2015 №5262/26-58-22-02-18/30108723, висновки щодо порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Авіаційна хендлінгова компанія «Авіахендлінг» приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами: товариством з обмеженою відповідальністю «Транслем», товариством з обмеженою відповідальністю «Промбуд Маркет», товариством з обмеженою відповідальністю «Вог Аеро Джет», товариством з обмеженою відповідальністю «Брокбудкепітал», товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпер Трейд», товариством з обмеженою відповідальністю «Про Сервіс», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс».

Аналізуючи норми податкового законодавства України, ознайомившись із доводами контролюючого органу, на підставі яких здійснено висновки акту перевірки, суд зазначає, що в межах даного спору слід встановити саме факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентами з урахуванням умов спірних правовідносин.

1. Фінансово-господарські операції ТОВ «АХК «Авіахендлінг» (замовник) з ТОВ «Транслем» (підрядник) ґрунтувались на договорі про ремонтно-будівельні роботи від 09.12.2013 №124, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується у встановлений договором строк провести ремонтно-будівельні роботи в приміщеннях за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 81, аеропорт «Київ» (Жуляни).

На підтвердження виконання вимог вказаного договору, позивачем надано до матеріалів справи копії специфікацій до вказаного Договору від 09.12.2013 №124, актів надання послуг від 23.01.2014 №11019, від 24.01.2014 №11541, акту №3 від 06.02.2014 до Договору від 09.12.2013 №124 з переліком ремонтних, будівельних робіт та матеріалів, податкових накладних та платіжних доручень на оплату послуг Договору.

2. Відповідно до договору від 10.02.2014 №102, договору від 06.12.2013 №1468 ТОВ «Промбуд Маркет» (продавець) зобов'язується передати ТОВ «АХК «Авіахендлінг» (покупець) товар, асортимент та ціна якого визначається згідно замовлень у видаткових накладних.

За видатковою накладною від 10.01.2014 №4569, від 05.02.2014 №2031, від 17.02.2014 №8021 вказаними товарами, відповідно вищевказаним договорам, є журнали та інші друковані видання, матеріали.

На підтвердження виконання вимог вказаних договорів, до матеріалів справи надано копії вказаних видаткових накладних, податкових накладних, платіжних доручень.

3. Фінансово-господарські операції ТОВ «АХК «Авіахендлінг» (покупець) та ТОВ «ВОГ Аеро Джет» (постачальник) ґрунтувались на договорі поставки авіа- палива від 10.12.2013 №30/13.

Відповідно до пункту 3.1 вказаного Договору, постачальник зобов'язується передавати (поставляти) у власність покупця на умовах, передбачених цим договором, паливо, а покупець зобов'язується приймати паливо уповноваженою особою, зазначеним покупцем і оплачувати за нього грошову суму у розмірі та на умовах, визначених у цьому договорі та додатках до нього (Контрактах аеропорту), які є невід'ємною частиною договору.

Згідно пункту 6.1 Договору поставка палива здійснюється за умовами DAP (ІНКОТЕРМС 2010) - перон аеропорту, із заправкою палива в паливний бак ПС.

На підтвердження виконання вимог вказаного договору позивачем надано копії контракту аеропорту №1 від 10.12.2013 до Договору поставки авіа палива від 10.12.2013 №30/13, копії видаткових накладних від 15.01.2014 №63,№64, від 13.12.2014 №252, №253, від 20.02.2014 №294, №298, від 14.03.2014 №490, від 16.03.2014 №491, 492, від 25.03.2014 №560, акту прийома-передачі топлива РТ до договору від 10.12.2013 №30/13, копії податкових накладних, видаткових ордерів, платіжних доручень.

4. ТОВ «Брокбудкепітал» (підрядник) уклало з ТОВ «АХК «Авіахендлінг» (замовник) низку договорів:

- договір підряду від 07.03.2014 №Р7/03, з щодо виконанню робіт по влаштуванню площадки для стоянки транспорту, що розташована за адресою КП «Міжнародний Аеропорт «Київ» (Жуляни);

- договір про будівельно-оздоблювальні роботи від 03.03.2014 №Р3/03в приміщеннях будівлі за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 81, Аеропорт «Київ» (Жуляни), VIP-центр;

- договір підряду від 29.04.2014 №Р29/04, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується провести будівельно-оздоблювальні , сантехнічні роботи на об'єкті розташованому за адресою: КП «Міжнародний Аеропорт «Київ» (Жуляни), сектор VIP;

- договір підряду від 23.05.2014 №Р23/05, щодо проведення будівельно-оздоблювальних робіт об'єкту, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Воровського, 8-а, кв. 15;

- договір про надання консультаційних послуг від 10.01.2014 №5;

- договір від 05.09.2014 №Р05/09, відповідно до якого ТОВ «Брокбудкапітал» (виконавець) зобов'язується передати у власність ТОВ ««АХК «Авіахендлінг» меблі, відповідно до додатків до Договору.

На підтвердження виконання вказаних договорів, позивачем надані до матеріалів справи копії договірних цін до договорів, актів надання послуг, податкових накладних, договору про використання твердого покриття аеропорту від 01.05.2012 №54-2012, договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 11.01.2006, звіту по консультаційним послугам до договору від 10.01.2014 №5.

5. Фінансово-господарські операції ТОВ «АХК «Авіахендлінг» (покупець) та ТОВ «Гіпер Трейд» (продавець) ґрунтувались на договорі від 27.01.2014 №72, від 03.02.2014 №87 про купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вказаних договорів, позивачем надані копії видаткових накладних від 28.01.2014 №13503, №13504, №13505, від 06.02.2014 №2508, від 07.02.2014 №3003, податкових накладних, платіжних доручень.

6. Підставою фінансово-господарських операції ТОВ «АХК «Авіахендлінг» (замовник) та ТОВ «Про Сервіс» (виконавець) слугував договір про надання послуг від 03.02.2014 №78, предметом якого є надання консультаційних послуг.

Позивачем надано копії додатків до вказаного Договору з уточненим переліком консультаційних послуг, актів надання послуг від 26.02.2014 №128, від 28.02.2014 №129, від 06.03.2014 №11, податкових накладних, платіжних доручень на оплату виконання вказаних послуг.

7. Відповідно до договору про надання консультаційної послуги від 02.12.2013 №02/12, ФОП ОСОБА_6 (виконавець) здійснює консультаційне обслуговування персоналу ТОВ «АХК «Авіахендлінг» (замовник) із інжинірингових питань, пов'язаних з виробничою діяльністю замовника.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано до матеріалів справи копії акту надання послуг від 10.02.2014 №22, рахунку на оплату, копії платіжних доручень про оплату.

8. Фінансово-господарські операції ТОВ «АХК «Авіахендлінг» (замовник) з ТОВ «Еко-Сервіс» (виконавець) ґрунтувались на договорі про надання клінінгових послуг від 05.06.2013 №47, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання з надання послуг по прибиранню об'єкту замовника, розташованого за адресою: КП Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано копії кошторису на щомісячне генеральне прибирання, актів надання послуг, податкових накладних, платіжних доручень

На обґрунтування ділової доцільності відповідних взаємовідносин позивачем надана копія договору від 01.10.2012 №МА 342/11 про надання послуг з обслуговування пасажирів , укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа».

Так, відповідно до умов вказаного Договору, керуючись рішення Київради від 17.02.2011 №28/5415 «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду на конкурсних засадах» та з метою підтримання високоякісного професійного обслуговування VIP пасажирів, ТОВ «Мастер-Авіа» надає ТОВ «АХК «Авіахендлінг» можливість користування інфраструктурою Сектору VIP, розташованого в будівлі аеровокзалу Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), що знаходиться за адресою : м. Київ, Повітрофлотський проспект, 81 та прилеглої території до Сектору VIP, для надання основних та додаткових послуг з обслуговування пасажирів.

У свою чергу, висновки контролюючого органу ґрунтуються (за змістом акту перевірки) на результаті аналізу податкової інформації контрагентів позивача.

Ознайомившись із такими доводами контролюючого органу, слід зазначити, чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови невстановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.04.2014 у справі №К/800/36098/13.

У відповідності статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

У той же час, контролюючим органом при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками такої операції, на підстав якої сформовані дані податкового обліку. Аналогічна правова позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

При цьому суд керується пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними": при кваліфікації правочину за ст. 228 Цивільного кодексу України має враховуватись вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі.

Однак, відповідачем не було надано доказів наявності вироку суду відносно будь-кого - позивача та контрагентів за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 205 КК України (фіктивне підприємництво), а договори, укладений позивачем з даними товариствами до теперішнього часу у судовому порядку не визнано недійсними.

Слід відмітити, що податковим органом не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження "фіктивності" здійснених позивачем господарських операцій.

Більше того, в Акті перевірки не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов'язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру),

Всупереч вимогам податкового законодавства України, висновки контролюючого органу в спірних правовідносинах базуються на припущеннях по ланцюгу контрагентів контрагента позивача. При цьому, акт перевірки не містить аналізу дотримання як позивачем, так і його контрагентом, податкової дисципліни у спірних правовідносинах, з урахуванням того, що приписами частини другої статті 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що не доведено відповідачем) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалах суду від 29.01.2014 №К/9991/81114/11, від 22.01.2014 №К/9991/37637/12, від 17.02.2014 №К/800/50945/13, від 19.02.2014 №К/800/61338/13, від 11.03.2014 №К/800/1128/14, від 03.03.2014 №К/800/12888/13, від 02.06.2014 №К/800/6497/13.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому, платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Поряд з цим, в акті перевірки, контролюючий орган зазначає про відсутність документів, які б підтверджували транспортування придбаних товарів у контрагентів.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо ненадання позивачем товарно-транспортних накладних на підтвердження факту перевезення товарно-матеріальних цінностей, придбаних у контрагентів з тих підстав, що податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, при цьому, відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення обумовленого договорами товару не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Щодо посилань контролюючого органу на ненадання до перевірки платником податків актів виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3, суд погоджується з позицією позивача щодо відсутності обов'язку складати такі акти, з огляду на положення ДСТУ БД 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», підприємства недержавної форми власності складаються документи довільної форми, розроблені самостійно, зазначивши в них обов'язкові реквізити первинних документів.

Поряд з цим, судом встановлена відповідність наданої первинної документації, якою оформлювались господарські операції позивача з контрагентами, вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності; доказів того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги щодо визнання податкових повідомлень-рішень від 07.07.2016 №, №, № протиправними та такими, що підлягають скасуванню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Колумбус хендлінг" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.10.2015р. № та №.

3. Судові витрати в сумі 16852,64грн. відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю "Колумбус хендлінг"з державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян