Справа № 161/13761/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/742/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Судової-Хомюк Н.М., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу інспектора роти №3 БУПП у м. луцьку ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2017 року (головуючий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_2, м. Луцьк) у справі №161/13761/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №3 БУПП у м. луцьку ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2017 року, серії БР № 771796 та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 БУПП у м. луцьку ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 в якому просив постанову поліцейського роти №3 БУПП у м. луцьку ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 серії БР № 771796 від 31 серпня 2017 року про накладення адміністративного стягнення за частиною 1 ст. 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати. Провадження у даній справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2017 року, серії БР № 771796.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, просить таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що постанова про адміністративне правопорушення серії БР № 7711796 від 31.08.2017 року винесена відповідно до ст.ст. 222, 283,284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, що підтверджується відеозаписами з камери нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції м. Луцька ОСОБА_1.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 31.08.2017 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія БР № 771796. Згідно даної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штраф у розмірі 425,00 грн.

Як вбачається із постанови, позивач керував механічним транспортним засобом без поліса (сертифікат) обовязкового страхування ці вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також не виконав вимогу дорожнього знаку 4.3 «Рух ліворуч» та здійснив рух прямо.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 4.3 розділу 33 Дорожні знаки ПДР України дозволяється рух транспортного засобу лише у напрямку ліворуч.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 Правил.

Відповідно до п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржувати постанову у справі.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В позовній заяві позивач зазначає, що на вимогу поліцейського він надав для огляду посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за останні 3 роки, оскільки такі зберігались в одному файлі, в тому числі поліс №АК/5793822, дійсний до 14 лютого 2018 року.

З оглянутого судом відеозапису обставин вчинення правопорушення чітко встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме позивач надав два прострочених поліса обовязкового страхування наземних транспортних засобів, на неодноразову вимогу поліцейського надати діючий поліс обовязкового страхування наземних транспортних засобів позивач дав чітку відповідь, що він не знає де знаходиться даний поліс, чим було порушено п.п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху України.

Доказів на спростування зазначених в постанові обставин справи суду не надано.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про те, що інспектором патрульної поліції м. Луцьку ОСОБА_1 правомірно винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 771796 від 31.08.2017 року.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що інспектор роти №3 БУПП у м. луцьку ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 як субєкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом та Конституцією України оскільки, в судовому засіданні встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, що підтверджено відеозаписом нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Із змісту ст. 242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою в позові відмовити.

Керуючись ст.ст. ч. 4 ст. 229, 243, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти №3 БУПП у м. луцьку ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2017 року у справі №161/13761/17 скасувати.

В позові ОСОБА_3 до інспектора роти №3 БУПП у м. луцьку ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2017 року, серії БР № 771796 та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6