Справа № 814/2570/17
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 р. № 814/2570/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагаря В.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Приватного підприємства "Думітраш", вул. Степова, 23, с. Троїцьке, Новоодеський район, Миколаївська область, 56610

до відповідача:Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056

про:визнання незаконним та скасування розрахунок від 17.09.2017р.,

Приватне підприємство "Думітраш" (надалі - позивач) звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (надалі - відповідач) про визнання незаконним та скасування розрахунку від 17.09.2017 року.

Ухвалою від 29.11.2017 р. судом відкрито провадження у справі № 814/2570/17.

15.12.2017 р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року.

Ухвалою від 20.12.2017 року суд ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Свої позовні вимоги ПП "Думітраш" обґрунтував тим, що відповідачем порушено процедуру проведення габаритно - вагового контролю, порядок складання документів про результати контролю, тому розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 17.09.2017 року підлягає скасуванню.

Відповідач надав до суду заперечення, в яких зазначив, що розрахунок від 17.09.2017 року є правомірним, а сума розрахованої плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу позивача, вагові параметри якого перевищують нормативи, відповідає вимогам чинного законодавства та обґрунтовано визначена в розмірі 36 євро. Вказав, що за результатами зважування вантажного автомобіля МАЗ 6303 05, номерний знак НОМЕР_1, з причепом МАЗ 8378 10042, номерний знак НОМЕР_2 інспекторами встановлено загальне перевищення вагових обмежень та перевищення нормативно допустимих навантажень на здвоєну вісь, про що складено відповідну довідку та акт за №0152715. Звернув увагу суду, що зважування автомобіля проводилось за допомогою належним чином повірених ваг, які мають сертифікат затвердженого типу, та дозволяють зважувати транспортні засоби як у статичному так і в динамічному режимі. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2017 року на габаритно-ваговому комплексі на автодорозі М-28 Одеса - Южний, посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області в ході здійснення контролю за додержанням перевізниками вимог законодавства під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, виявлено факт перевезення транспортним засобом марки МАЗ 6303 05, номерний знак НОМЕР_1, з причепомМАЗ 8378 10042, номерний знак НОМЕР_2, що належить ПП "Думітраш", та який був перевізником в момент перевірки, під керуванням водія ОСОБА_1, вантажу із перевищенням вагових обмежень замість допустимих 40 тонн (+-2% похибки), навантаження становило 42 900 т. Крім того, виявлено факт перевищення на здвоєну вісь без документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю автомобіля, що належить позивачу, складено акт від 17.09.2017 року за №0152715 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 17.09.2017 року та сформовано розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 17.09.2017 року на суму 36 євро.

Згідно статті 29 Закону України "Про дорожній рух" (надалі - Закон № 3353) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (надалі - Закон № 2344), реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Центральним органом виконавчої влади з питань безпеки на автомобільному транспорті, згідно постанови Кабінету Міністрів України за №103 від 11.02.2015, є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), яка здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" (надалі - Закон № 2862) визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, зі змінами (надалі- Правила №1306).

Як встановлено пунктом 22.5 Правил №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Суд залишає без уваги твердження позивача, що ваги, якими було здійснено габаритно-ваговий контроль транспорного засобу перебувало у несправному стані з огляду на наступне.

Зважування відповідно до свідоцтва за №2559-МХ від 16.06.2017 року здійснювалось належним чином повіреними вагами, які мають сертифікат затвердженого типу засобів вимірювальної техніки за №UA-M1/1-2195-2007 від 21.11.2007 року, який не встановлює обмеження на використання даних ваг для зважування в русі чи в статичному режимі.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що проходження повірки вагами беззаперечно свідчить про їх відповідність метрологічним та технічним вимогам.

При цьому, суд не погоджується з твердженням позивача, що у випадку перевищення вагових параметрів відповідач зобовязаний не допустити подальшого проїзду транспортного засобу, оскільки повноваження щодо затримки транспортного засобу згідно із ст. 265-2 КУпАП у територіального органу Укртрансінспекції відсутні.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування від 27.06.2007 за №879, зі змінами, (надалі - Порядок №879) .

За визначеннями у пункті 2 цього Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15 - 25 зазначеного Порядку.

Так, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль (пункт16 Порядку №879).

Відповідно до пункт 18 Порядку №879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Габаритно-ваговий контроль інспекторами відповідача здійснювався на автодорозі М-28 Одеса - Южний на підставі направлення на перевірку від 14.09.2017 року за №026228, відповідно до графіку рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Державної служби України з безпеки на транспорті (а.с.63).

Як вже встановлено судом, посадовими особами відповідача складено акт від 17.09.2017 року за №0152715 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до яких нормативно допустима маса 40 т., а фактична 42,9т. Крім того, посадовими особами відповідача складено акт від 17.09.2017 року за №0157299, яким встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до яких нормативно допустима маса осьового навантаження на здвоєну вісь 16 т, а фактична маса становила 18,25 т.

Дана обставина підтверджується роздруківкою (чеком) від 17.09.2017 №17049, яка формується і видається автоматично, що унеможливлює втручання особи в результати зважування. Так, в сумі зафіксовано навантаження - 42,900 т, замість допустимих 40 т (+-2% похибки).

Згідно цієї роздруківки позивачем допущено перевищення вагових обмежень на 2,9 т дозволених нормативів, про що зафіксовано в розрахунку № 0157299 від 17.09.2017 (а.с.60).

Відтак, під час здійснення органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено перевищення нормативно допустимого вагового навантаження транспортного засобу.

Стосовно перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів осьового навантаження на здвоєну вісь суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Проходження габаритно-вагового контролю автомобільного транспорту позивача здійснювалось на пересувних автомобільних вагах у динамічному стані (русі). Позивач здійснював перевезення вантажним автомобілем соняшник насипом, що є сипучим вантажем, який постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час його руху. Таке зважування не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі, зсув центру ваги при нахилі навісного обладнання при заїзді на платформу ваг, коли починається рівномірний рух сипучого вантажу.

За приписами пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Розмір плати визначається у відповідності до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879. Так, згідно з пунктами 1, 2 за великовагові транспортні засоби (за загальну масу) від 40 до 44 тонн включно ставка плати за кожен кілометр відстані становить 0,1 євро, а за великовагові транспортні засоби з перевищенням допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 євро за кожен кілометр відстані.

Відповідно до вимог пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Відповідно до вищезазначеного та пункту 1 розрахунку №0157299 від 17.09.2017 навантаження на загальну масу становила 42,9 т, замість допустимих 40 т, тобто на 2,9 т більше, отже ставка плати за кожен кілометр відстані становить 0,1 євро. Відстань - 120км. Коефіціент збільшення плати за проїзд -3, оскільки перевищення нормативу вагового параметру становить від 10%.

Отже, П = (0,1) х 3 х 120 (пункт 21 Порядку №879) = 36 євро.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при визначенні плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 36 євро, відповідно до розрахунку № 0157299 від 17.09.2017 року, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Приватного підприємства "Думітраш" (вул. Степова, 23, с. Троїцьке, Новоодеський район, Миколаївська область, 56610, 32143136) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, 39816845) відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 22.02.2018 р.

Суддя В. С. Брагар