Справа № 816/2157/17
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 рокум. ПолтаваСправа № 816/2157/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Дубінчина О.М.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області до Пустовійтівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Глобинської районної ради Полтавської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області /надалі - позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Пустовійтівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Глобинської районної ради Полтавської області /надалі - відповідач/ про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі їдальні за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пустовійтове, вул. Шкільна, буд. 17 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.

В обґрунтування заявленої вимоги позивачем зазначено, що за результатами позапланової перевірки відповідача щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки встановлено та в акті перевірки від 20 листопада 2017 року № 180 зафіксовано недотримання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки при експлуатації їдальні школи за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пустовійтове, вул. Шкільна, буд. 17. За твердженням позивача, подальша експлуатація такої будівлі школи створює загрозу життю та здоров'ю людей, а відтак, наявні підстави для застосування заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації зазначеної будівлі /а.с. 4-10/.

Відповідач з поданим позовом не погодився, обґрунтувавши відзив на позовну заяву тим, що порушення, викладені в акті перевірки від 20 листопада 2017 року № 180, самі по собі /без впливу інших факторів/ не створюють загрозу життю та здоров'ю людей та частково ним усунуті /а.с. 54-56/.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача підтримали заявлені відповідно вимоги та заперечення.

Заслухавши пояснення представників, встановивши обставини справи, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши докази у їх сукупності, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Глобинським районним сектором Головного управління ДСНС України у Полтавській області на підставі наказу № 3 від 09 листопада 2017 року та посвідчення на проведення перевірки № 180 від 20 листопада 2017 року проведено позапланову перевірку Пустовійтівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Глобинської районної ради Полтавської області /ідентифікаційний код 21065297/, за результатами якої складено акт перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 180 від 20 листопада 2017 року /а.с. 14-21/.

У вказаному акті перевірки відображена наявність низки порушень, які на момент подання позову та у ході розгляду справи частково усунуті відповідачем, що підтверджено актом № 1 від 19 лютого 2018 року, складеним Глобинським районним сектором Головного управління ДСНС України у Полтавській області за результатами позапланової перевірки відповідача /а.с. 106-112/.

Як слідує із акта № 1 від 19 лютого 2018 року, на момент проведення цієї перевірки виявлено наступні порушення:

- не проведено вогнезахисний обробіток дерев'яних конструкцій будівлі їдальні /порушено пункт 2.5 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697);

- не забезпечено будівлю їдальні установкою захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б.В.2.5-38-2008 (порушено пункт 1.21 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697).

Представники відповідача наявність цих порушень визнали у судовому засіданні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності врегульовані Кодексом цивільного захисту України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 64 цього Кодексу центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, встановлено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За приписом статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" .

Згідно з частиною 7 статті 7 вказаного Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 70 згаданого Кодексу підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами /пункт 1/; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення /пункт 2/.

Відповідно до частини 2 цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Проаналізувавши положення частини 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та статей 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, суд дійшов висновку, що цими правовими нормами встановлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров'ю людей і саме наявність такої загрози надає органу державного нагляду підставу для звернення до суду з позовом та можливість застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

За визначенням статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю /пункт 33/.

Техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних обєктах, а також у субєктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій /пункт 43/.

Небезпечний чинник це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини / пункт 26/.

У контексті наведених норм настання реальної загрози життю та здоров'ю людей слід повязувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та інших надзвичайних ситуацій, та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

У той же час виявлені перевіркою порушення Правил пожежної безпеки в Україні самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, аварій та інших надзвичайних ситуацій.

Ці порушення існували тривалий час, але виникнення надзвичайних ситуацій не спричиняли і раніше не розцінювалися органом державного нагляду як реальна загроза життю та здоров'ю людей, і для їх усунення відповідачу встановлювався певний час, а не негайне виконання.

Отже, суд не знаходить підстав для висновку, що виявлені порушення самостійно /без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору/ призведуть до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та інших надзвичайних ситуацій, які загрожують життю та здоров'ю людей.

Оскільки проведеним судовим розглядом не встановлено факту існування явної та очевидної небезпеки для життя та здоров'я людей, то у суду відсутні підстави вважати, що виявлені порушення зумовлюють необхідність застосування судом заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації їдальні школи.

Позивач наділений повноваженнями застосування до суб'єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог техногенної та пожежної безпеки). При цьому захід реагування у вигляді повного зупинення об'єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що обраний позивачем захід реагування не співмірний з характером допущених порушень та ступенем їх небезпеки і не пропорційний до мети його застосування. Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання негативних наслідків виявлених порушень, що полягають у завданні шкоди здоров'ю та життю людей.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Разом з тим, суд звертає увагу керівника відповідача на те, що з прийняттям цього судового рішення він не звільняється від обов'язку усунути виявлені порушення, а сумлінне ставлення до виконання обов'язків за посадою та турбота про життя та здоров'я людей спонукає його вжити всі можливі заходи для усунення порушень.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області до Пустовійтівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Глобинської районної ради Полтавської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі їдальні до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_5