Справа № 813/2295/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

09.02.2018 Київ К/9901/17092/18 813/2295/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., перевіривши касаційну скаргу Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про визнання протиправними і скасування наказів, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

6 січня 2018 року Донецький прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

За наслідками перевірки касаційної скарги суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, зокрема, додається документ про сплату судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З матеріалів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач є фізичною особою, звернувся до суду в 2017 році та заявив три позовні вимоги немайнового характеру.

Станом на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 1600 грн.

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Тобто, судовий збір, який підлягає сплаті, становить 3840 грн. (640*3*200%).

Однак, при поданні касаційної скарги скаржником не долучено документ на підтвердження сплати судового збору у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України "Про судовий збір".

Натомість скаржником було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке вмотивоване тим, що не має можливості оплатити судовий збір, оскільки кошти на оплату такого збору з державного бюджету йому не виділені .

Згідно з частиною 1 статті 133 КАС суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, визначальною підставою для відстрочення сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони.

Проте, зі змісту заявленого скаржником клопотання не вбачається обставин скрутного матеріального становища та, як наслідок, підстави для відстрочення заявника від сплати судового збору, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір", відсутні.

Крім того, відповідно до пункту 14 частини 1 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цим Законом, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Згідно із частиною 4 статті 212 КАС (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини 2 статті 212 КАС (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

З оскаржуваної постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року вбачається, що її прийнято у відкритому судовому засіданні. Повний текст судового рішення виготовлений 11.12.2017 року. Отже, останнім днем звернення до суду з касаційною скаргою є 02.01.2018 року.

Звернувшись 06.01.2018 року з касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції від 06.12.2017 року скаржник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно із частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 3 статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне залишити касаційну скаргу Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України без руху та надати скаржнику строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Недоліки касаційної скарги слід усунути шляхом надання суду документа про сплату судового збору та заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, вказавши в ній достатні підстави для поновлення пропущеного строку, підтвердивши їх належними та допустимими доказами.

Керуючись статтями 329-332, пунктом 14 частини 1 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити Донецькому прикордонному загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз'яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк в частині ненадання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Роз'яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, в частині вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, є підставою для повернення касаційної скарги разом із доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Л. Желтобрюх