Справа № 826/14367/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Київ

08 лютого 2018 року 15:08 № 826/14367/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Інсігнія Резорт"
доКабінету Міністру України
про представники сторін:визнання незаконною та скасування постанови в частині, позивача: Земницький Д.П., відповідача: Шокун О.В.,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інсігнія Резорт" (далі - позивач, ТОВ "Інсігнія Резорт") звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач, КМУ), в якому просило визнати незаконною та скасувати з дати прийняття постанову відповідача від 16.10.2014 № 570 "Про організацію та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу" (в частині першого речення абзацу 3 пункту 51 Порядку організації та проведення біржових аукціонів з проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу наступного змісту: Продавець виконує свої зобов'язання щодо постачання нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу після надходження коштів від покупця у повному обсязі відповідно до умов договору купівлі-продажу).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2017 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено дану справу до попереднього судового розгляду.

Водночас, 30.11.2017 та 21.12.2017 представником КМУ подані клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, які обґрунтовані тим, оскаржувана постанова прийнята 16.10.2014 та 29.10.2014 та офіційно оприлюднена в Урядовому кур'єрі за № 200 та 07.11.2014 у Офіційному віснику України за № 87.

Таким чином, останній наголошує на тому, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, у зв'язку з чим, такий позов, на його думку, підлягає залишенню без розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вказані клопотання та просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти заявлених клопотань та залишення позовної заяви без розгляду, зазначивши, що позивачем не порушено строк, встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV, звернення до суду з даним позовом, оскільки лише у серпні 2017 року позивач став учасником відносин, які регулюються оскаржуваною постановою.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вирішуючи по суті заявлені представником КМУ клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, заслухавши думку представників сторін, проаналізувавши наведені сторонами обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII (далі - КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановлено судом, постанову № 570 "Про організацію та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу" прийнято відповідачем 16.10.2014, яка була офіційно опублікована у виданні "Урядовий кур'єр", 2014, 10, 29.10.2014 № 200 та у виданні "Офіційний вісник України", 2014, № 87 (07.11.2014), ст. 2483.

Водночас, 29.08.2017 позивачем через ПрАТ "Українська Міжбанківська Валютна Біржа" подано заявку № 28/08-1 на участь в аукціоні № 226Д та отримано пакет документів, серед яких договір купівлі-продажу нафти та газового конденсату власного видобутку ПАТ "Укрнафта".

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що отримавши вказаний договір та проаналізувавши його, позивачу стало відомо, що умова такого договору була визначена продавцем - ПАТ "Укрнафта", відповідно до положень абзацу третього пункту 51 Порядку організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу. Проте, на думку представника позивача, вказана норма обмежує право позивача на свободу договору, а також право на вільне волевиявлення при здійсненні господарської діяльності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач став учасником правовідносин, на які розповсюджуються спірна постанова в кінці серпня 2017 року.

В той же час, посилання представника відповідача на вказані публікації та на реєстрацію позивача 06.03.2015, як юридичної особи, основним видом діяльності якої є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними ними продуктами, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач був учасником таких правовідносин у період з 06.03.2015 по серпень 2017 року відповідачем суду не надано.

При цьому, до суду позивач звернувся 08.11.2017, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, проставленого на позовній заяві, а отже, за висновком суду, позивачем дотримано строк звернення до суду, передбачений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній станом на 08.11.2017.

Судом також враховується те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, викладені обставини в сукупності свідчать про дотримання позивачем строку на звернення до суду, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що заявлене представником відповідача клопотання є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, а відтак підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 180 КАС України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Враховуючи викладене, керуючись положеннями ст.ст. 121-123, 180 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику Кабінету Міністрів України у задоволенні клопотань про залишення позову без розгляду.

Ухвала, відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Пащенко

Повний текст ухвали виготовлено 08.02.2018