Справа № 191/2399/17(2-а/191/128/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2018 рокусправа № 191/2399/17(2-а/191/128/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Кругового О.О.

судді: Бишевської Н.А. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції

на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року, (суддя суду першої інстанції Т.В. Прижигалінська), ухвалену у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове, за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №6 батальйону №1 УПП у м. Дніпро Фабриченко І.В. про визнання протиправною та скасування постанови -

в с т а н о в и в :

14 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: постанову АР №788861 від 01.07.2017 року видану ОСОБА_2 скасувати, закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративний обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова прийнята із порушенням вимог чинного законодавства. Так, позивач зазначає, що він не порушував правил дорожнього руху, а самою постановою притягнуто до відповідальності ні позивача, а інспектора патрульної поліції Фабриченко І.В..

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено скасовано постанову серії АР №788861 від 01.07.2017 року, в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач керуючи транспортним засобом FORD KUGA н.з. НОМЕР_1 в м. Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького порушив п. 8.7.3 ПДР, а саме: здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, відтак його було правомірно притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 липня 2017 року відповідачем було прийнято постанову серії АР №788861 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно зазначеної постанови ОСОБА_2 01 липня 2017 року керуючи транспортним засобом FORD KUGA н.з. НОМЕР_1 в м. Дніпро, проспект Героїв Сталінграда, 24 здійснив проїзд перехрестя на забороняючий (червоний) сигнал світлофора чим порушив пп. 8.7.3 є ПДР України, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 8 ст. 122 КУпАП. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач застосував до себе - Фабриченко Ігора Віталійовича адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважаючи постанову від 01 липня 2017 року протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що постанова складена з порушенням вимог закону в частині повноти дослідження та викладення обставин справи про адміністративне правопорушення, так, відповідачем складено постанову у відношенні ОСОБА_2В, а притягнуто до адміністративної відповідальності Фабриченко І.В., також відповідачем в оскаржуваній постанові неправильно зазначено норму КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення пп. 8.7.3 ПДР.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 2 ст.122 КУпАП.

Підпунктом 8.7.3 ПДР України, заборонено проїзд на червоний сигнал світлофору.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил руху.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, у відповідності до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, матеріали справи не містять жодних доказів наявності адміністративного правопорушення, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео- та фото- фіксація, кінозйомка, тощо.

В п. 8 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додано відеокамеру DM 4558.

Однак, матеріали справи не містять, а заявником апеляційної скарги суду не надано ні відеокамери DM 4558, ні відеоматеріалів з місця події, зроблених за допомогою вказаної камери.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, однак в порушення приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення не надав.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КАС України.

Так, відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова серед іншого повинна містити таку обов'язкову інформацію: відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, її складено у відношенні ОСОБА_2 з підстав порушенням ним пп. 8.7. 3 ПДР, в гр. 4 постанови «особа стосовно якої розглядається справа» зазначено ОСОБА_2, в той же час, згідно гр..7 оскаржуваної постанови адміністративне стягнення за наслідками розгляду справи накладено не на особу стосовно якої розглядається адміністративна справа, а на ОСОБА_4 - відповідача по справі, особу, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Більш того, як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем неправильно зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, так, відповідачем зазначено, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 8 ст. 122 КУпАП, між тим ст. 122 КУпАП не містить частини під номером 8.

Відтак, викладені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають фактичним обставинам справи та приписам чинного законодавства, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно достатності підстав для скасування постанови від 01 липня 2017 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно встановлено обставини в справі, прийнято законне та обґрунтоване судове рішення, тому підстави для зміни або скасування рішення суду - відсутні.

Керуючись ст. 286, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року у справі №191/2399/17 (2а/191/128/17) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 лютого 2018 року та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Т.С. Прокопчук