Справа № 804/5425/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 р. Справа № 804/5425/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.,
розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківсткому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.06.2015 року №1055-17 як незаконне.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасовано, оскільки прийнято в порушення вимог законодавства. Зміни до Податкового кодексу України щодо необхідності сплати транспортного податку було внесено 28.12.2014 року, а органи місцевого самоврядування прийняли відповідні рішення про сплату даного податку в другій половині січня 2015 року (тобто після 15 липня 2014 року). Тому застосування положень таких рішень з метою оподаткування може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року, а, отже, нарахування транспортного податку за 2015 рік є неправомірним.
До судового засідання від представника позивача надійшло клопотання розглянути справу в порядку письмового провадження.
Від представника позивача надійшло клопотання здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи документів, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.
Відповідачем до суду надіслано заперечення до адміністративного позову, відповідно в яких зазначено, що податковим органом під час формування та надсилання спірного податкового повідомлення-рішення дотримано всіх необхідних вимог чинного законодавства. Відповідач вказує на те, що позивачем не вірно трактовано норми податкового законодавства, оскільки ОСОБА_1 посилається на те, що зміни до податків та зборів вносяться не пізніше ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в той час як в даному випадку відсутня будь-яка зміна податку, а мало місце запровадження нового виду податку.
Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки LEXUS, моделі ES 350, загальний легковий, об'єм двигуна 3456 куб.см., 2013 року випуску.
Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області сформовано податкове повідомлення рішення №1055-17 від 16.06.2015 року, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за податковий період 2015 рік у сумі 25 000 гривень.
Проте, з винесеним рішенням позивач не погоджується,вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що й слугувало підставою для звернення до суду.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено транспортний податок.
Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які є об'єктами оподаткування.
Приписами пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Таким чином, з 01.01.2015 року в Україні запроваджений новий податок - транспортний податок.
Одночасно, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 8 ПК України встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Приписи пп. 10.1.1 п. 10.1 та п. 10.2 ст. 10 ПК України відносять до місцевих податків податок на майно в частині транспортного податку.
Згідно з п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору, що передбачено у пп. 12.3.2 ПК України.
Відповідно до пп. 12.3.3 ПК України копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.
Відповідно до пп.12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.
Право на прийняття місцевих податків органами місцевого самоврядування закріплено і ст. 143 Конституції України.
Визначаючи чи є позивач платником вказаного податку, суд виходить з того, що позивач є власником автомобіля, який підпадає під визначення пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України.
Так, згідно з пп.14.1.251 п. 14.1 ст. 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки LEXUS, моделі ES 350, загальний легковий, об'єм двигуна 3456 куб.см., 2013 року випуску то відповідно до вимог пп. 267.2.1 ПК України, автомобіль позивача є об'єктом оподаткування транспортним податком.
Оцінюючи застосування до спірних відносин норм ПК України щодо сплати транспортного інстанції виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.
Одним з елементів принципу верховенства права є принцип правової (юридичної) визначеності, який сформульований, в тому числі і у доповіді № 512/2009 на 86 пленарному засіданні Венеціанської комісії у 2011 році. Цей принцип є істотно важливим також і для плідності бізнесової діяльності, з тим щоб генерувати розвиток та економічний поступ.
Відповідно до принципу правової визначеності держава повинна зробити текст закону легкодоступним. Вона також зобов'язана дотримуватись законів, які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю.
Передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед - до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.
Отже, однією з основних процедурних вимог принципу правової визначеності є вимога достатнього часу для змін у системі правовідносин, викликаних прийняттям нового закону.
Згідно з пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.
Цей же принцип закладений і в ст. 4 Закону України «Про засади державної регуляторної політики в сфері господарювання», та його суть зводиться до послідовності регуляторної діяльності, відповідності її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності.
В підтримку необхідності дотримання цього принципу законодавцем запроваджений і пп. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України, відповідно до якого рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Отже, для застосування рішення про встановлення місцевих податків у 2015 році, таке рішення повинно було бути прийнято до 15 липня 2014 року, а оскільки рішення Дніпропетровської міської ради № 7/60 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року № 5/6 «Про місцеві податки і збори», яким встановлено на території міста серед інших податків, також транспортного податку, прийнято 28.01.2015 року, тобто після 15.07.2014 року, тому застосування його положень з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2016 року.
Враховуючи аналіз наведених вище норм права, суд зробив висновок про те, що відносно позивача у 2015 році не можуть бути застосовані положення ст. 267 ПК України щодо сплати транспортного податку та рішення Дніпропетровської міської ради від 28.01.2015 року №7/60 (в частині транспортного податку).
Враховуючи викладене, оскаржуване податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст.128, ст.ст. 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.06.2015 року №1055-17 про нарахування зобов'язання із транспортного податку в сумі 25 000,00 грн.
Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона