Справа № 316/1500/17(2-а/316/168/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2018 рокусправа № 316/1500/17(2-а/316/168/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Кругового О.О. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 листопада 2017 року (суддя: Вільямовська Н.О.) по адміністративній справі №316/1500/17 (2а/316/168/17)

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.09.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі Енергодарське ОУ ПФУ в Запорізькій області), в якому просить визнати протиправними дії та зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням стажу його роботи за час відбування покарання у виді виправних робіт у період з 06.01.1989 року по 06.07.1990 року.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 08.11.2017 року позовні вимоги задоволено, стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 640 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Енергодарським ОУ ПФУ в Запорізькій області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована неправомірністю викладених судом першої інстанції висновків щодо наявності підстав для здійснення перерахунку призначеної ОСОБА_1М пенсії за віком, з урахуванням стажу його роботи за час відбування ним покарання у виді виправних робіт у період з 06.01.1989 року по 06.07.1990 року.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вироком Коломийського міського народного суду м. Коломия від 24.11.1988 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 229-6 УК УССР та засуджено до одного року шість місяців виправних робіт за місцем роботи, з утриманням в дохід держави 20% із заробітку (а.с.14).

Відповідно до записів трудової книжки позивач відбував покарання у період з 06.01.1989 року по 06.07.1990 року у вигляді виправних робіт працюючи за своїм місцем роботи у ВП «Запорізька АЕС» в лабораторії металів, без врахування зазначеного періоду до загального та безперервного стажу його роботи (а.с.20). Відповідно до довідки про заробіток для обчислення пенсії від 24.01.2017 року №50 у зазначений період на всі виплати здійснено нарахування страхових внесків (а.15).

Починаючи з серпня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Не погодившись з діями відповідача щодо не врахування до стажу його роботи при обчисленні розміру пенсії періоду відбування ним покарання у вигляді виправних робіт з 06.01.1989 року по 06.07.1990 року позивач 06.03.2017 року звернувся до відповідача з заявою щодо здійснення йому перерахунку призначеної пенсії за віком з урахуванням даного періоду, однак листом №418/02 від 20.04.2017 року відповідачем у здійсненні зазначеного перерахунку позивачу відмовлено, з посиланням на відсутність підстав для даного зарахування. (а.с.8,11).

На підставі зазначеної відмови 17.05.2017 року позивач звернувся з аналогічною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, на яку листом №422/Т-9 від 19.06.2017 року також отримав відмову, з розясненням необхідності звернення до суду з метою винесення рішення про залік зазначеного періоду (а.с.12,13).

Не погодившись з даними обставинами, позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Енергодарського ОУ ПФУ в Запорізькій області.

Відповідно до ст. 103 Виправно-трудового кодексу України, час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

Положеннями ч. 4 ст. 95 Виправно-трудового кодексу України, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт визначалось, що час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Згідно з ч.3 ст. 42 чинного на даний час Кримінально-виконавчого кодексу України, час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Статтею 8 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що засуджені мають право на соціальне забезпечення, у тому числі й на отримання пенсій відповідно до законів України.

Відповідно до Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України; закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Оскільки законодавчими актами, що діяли на час відбування позивачем покарання, а також актами, що діють на теперішній час передбачено можливість зарахування періоду відбування покарання у вигляді виправних робіт до загального трудового стажу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Енергодарського ОУ ПФУ в Запорізькій області та зобовязання його здійснити позивачу перерахунок призначеної пенсії за віком, з урахуванням до стажу його роботи час відбування покарання у виді виправних робіт у період з 06.01.1989 року по 06.07.1990 року.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції постанова винесена з додержанням норм матеріального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316,321,325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 листопада 2017 року по адміністративній справі №316/1500/17(2а/316/168/17) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її складання в повному обсязі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: В.В. Мельник