Справа № 826/15433/17
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 лютого 2018 року № 826/15433/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
проскасування податкових повідомлень - рішень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ГУ ДФС у м. Києві) про скасування податкових повідомлень - рішень від 25 жовтня 2017 року № , від 25 жовтня 2017 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/15433/17, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 11 грудня 2017 року, яке відкладалось на 23 січня 2018 року.

11 грудня 2017 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) надійшла заява позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі представника позивача.

У судове засідання 23 січня 2018 року представник позивача не з'явився, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем вірно визначено ціну товару та сплачено відповідні податки. Зокрема, ціна визначена в інвойсі 01 складала 110 дол. США за одну люстру, всього 5 шт. - загальна сума 13 817,66 грн. відповідно до курсу НБУ на 06 травня 2016 року.

Заперечення відповідача мотивовані тим, що за результатом порівняння даних, надісланих митними органами Вірменії, з відповідними даними, що зазначені у МД, поданої Підприємцем під час митного оформлення встановлено, що відомості щодо найменування, ваги, та кількості товарів, кількості місць, країни відправлення та призначення співпадають, проте, виявлено розбіжності щодо вартості товарів, а саме: заявлена до митного оформлення митна вартість товарів є нижчою, ніж вартість товарів заявлена в документах, що надійшли від митних органів Вірменії.

На підставі частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Податковим повідомленням - рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 25 жовтня 2017 року № , згідно з підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54, пунктом 57.3 статті 57, пунктом 58.1 статті 58, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення вимог частини 1 статті 257, пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ввізне мито на товари, що ввозяться суб'єктами господарювання на суму 5 062,85 грн., в тому числі: за основним платежем - 4050,28 грн, за штрафними санкціями - 1012,57 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 25 жовтня 2017 року № , згідно з підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54, пунктом 57.3 статті 57, пунктом 58.1 статті 58, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення вимог пункту 190.1 статті 190 розділу V Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів у розмірі 21263,98 грн., в тому числі: за основним платежем - 17 011,18 грн, за штрафними санкціями - 4252,80 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі акту перевірки від 27 вересня 2017 року № 2/26-15-14-10/НОМЕР_3 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) вимог законодавства України з питань державної митної справи під час декларування товарів за митною декларацією від 11 травня 2016 року № 125120105/2016/310596», яким встановлено порушення вимог частини 1 статті 257, пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України в частині заниження митної вартості товарів, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті ввізного мита на суму 4050,28 грн; пункту 190.1 статті 190 розділу V Податкового кодексу України, в частині заниження митної вартості товарів, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 17 011,18 грн.

Такий висновок мотивований тим, що від митної адміністрації Республіки Вірменія отримано копії документів, а саме експортної декларації № F 137 від 05 травня 2016 року та інвойсу № 01, наданих позивачем при експорті з Республіки Вірменія товару "люстри". За результатом порівняння даних, надісланих митними органами Вірменії, з відповідними даними, що зазначені у МД, поданої Підприємцем під час митного оформлення встановлено, що відомості щодо найменування, ваги, та кількості товарів, кількості місць, країни відправлення та призначення співпадають, проте, виявлено розбіжності щодо вартості товарів, а саме: заявлена до митного оформлення митна вартість товарів є нижчою, ніж вартість товарів заявлена в документах, що надійшли від митних органів Вірменії.

Позивач не погоджується із такими висновками акту перевірки, зазначає, що ним вірно визначено ціну товару та сплачено відповідні податки. Зокрема, ціна визначена в інвойсі 01 складала 110 дол. США за одну люстру, всього 5 шт. - загальна сума 13 817,66 грн. відповідно до курсу НБУ на 06 травня 2016 року. При цьому, вказує, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2017 року закрито провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення щодо позивача.

Відзив відповідача співпадає із висновками акту перевірки від 27 вересня 2017 року № 2/26-15-14-10/НОМЕР_3.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить із наступних міркувань.

Відповідно до статті 352 Митного кодексу України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Відповідно до пункту 4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (частина 1 статті 55 Митного кодексу України).

Матеріали справи містять копії митної декларації № F 137 від 05 травня 2016 року та інвойсу № 01, досліджуючи які встановлено, що відомості щодо найменування, ваги, та кількості товарів, кількості місць, країни відправлення та призначення співпадають, проте, виявлено розбіжності щодо вартості товарів, а саме: заявлена до митного оформлення митна вартість товарів є нижчою, ніж вартість товарів заявлена в документах, що надійшли від митних органів Вірменії.

Разом з тим, матеріали справи містять копії постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року, залишеної без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2017 року про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення щодо позивача.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2017 року встановлено наступне:

«У Республіці Вірменія відправка товару "люстри" до України була здійснена невстановленою особою, яка безпосередньо і надала під час експорту даного товару документи необхідні для його митного оформлення, а саме: експортну декларацію № F 137 від 05.05.2016 р. та інвойс № 01, згідно яких вартість товару "люстри" становить 4 035 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 06.05.2016 - 101 371,40 грн.). Це свідчить про те, не виключається можливість внесення неправдивих відомостей саме до цих документів.

Висновки митного органу про переміщення вказаних товарів через митний кордон України громадянином ОСОБА_1 з приховуванням від митного контролю базуються лише на співставленні органом доходів і зборів інформації, зазначеної в МД № 125120105/2016/310596 від 11.05.2016 р. та у відповіді митної адміністрації Республіки Вірменія № 10440/7/99-99-19-02-02-17 від 26.04.2017 р. та в додатках до неї, а саме в копії експортної декларації № F 137 від 05.05.2016 р. та в копії інвойсу № 01, без належного з'ясування дійсної вартості фактично ввезеного на митну територію України товару.

Так, лише розбіжність чи відповідність відомостей у вище перелічених документах жодним чином не може свідчити про недостовірність чи неправдивість відомостей, що внесені декларантом до митної декларації, пред'явленої до митного оформлення. Тому експортна декларація № F 137 від 05.05.2016 р. та інвойс № 01, які були надіслані митною адміністрацією Республіки Вірменія разом із відповіддю № 10440/7/99-99-19-02-02-17 від 26.04.2017 р., не є належним доказом вчинення дій з метою переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю.

Митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості товарів».

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вищезазначені обставини приймаються судом без доказування відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, лише розбіжність чи відповідність відомостей у вище перелічених документах жодним чином не може свідчити про недостовірність чи неправдивість відомостей, що внесені декларантом до митної декларації, пред'явленої до митного оформлення, а тому, з урахуванням висновків Бориспільського міськрайонного суду Київської області та Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2017 року, спірні податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3, адреса: 03065, АДРЕСА_1) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 25 жовтня 2017 року № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 25 жовтня 2017 року № .

4. Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, буд.33/19, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3, адреса: 03065, АДРЕСА_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн (шістсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань згідно квитанції від 24 листопада 2017 року № 130.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова