Справа № 826/16487/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 лютого 2018 року № 826/16487/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучинського Дениса Дмитровича Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві
про визнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучинського Дениса Дмитровича Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучинського Дениса Дмитровича від 27.01.2016 №27955929 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 відкрито провадження у справі.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою Суду від 25.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.08.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, в Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за №582/5773 (далі - Інструкція №127) в редакції на момент складання технічного паспорту від 25.09.2012 були відсутні вимоги до технічного паспорту в частині його оформлення, а саме, що технічні паспорти скріплюються підписом керівника та печаткою суб'єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою. Також позивач зазначив, що посилання відповідача на те, що такий недолік в оформленні технічного паспорту не дає змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують є необґрунтованими, оскільки ні в статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ні в пункті 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (далі - Порядок №868) не міститься в переліку документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно вимога щодо обов'язкової наявності технічного паспорту. Окрім того позивачем наголошено, що з аналогічною заявою про реєстрацію прав щодо того самого нерухомого об'єкту вже звертався його представник в 2014 році, проте йому було відмовлено в реєстрації з інших підстав, в той час як відносно поданого ним технічного паспорту від 25.09.2012 у державного реєстратора не виникло жодних зауважень, що підтверджується постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2014 №826/2744/14, якою скасовано таку відмову.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, мотивуючи тим, що рішення державного реєстратора Бучинського Дениса Дмитровича від 27.01.2016 №27955929 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, щодо права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є правомірним, обґрунтованим та таким, що прийняте виключно на нормах закону.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Відповідно до пунктів 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2016 представник ОСОБА_1 звернувся до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме, щодо права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.10.2015 за реєстраційним номером 13826604.

Згідно картки прийому заяви №45829131 представником ОСОБА_1 подано наступний пакет документів: копію довіреності; копію технічного паспорту; копію постанови Окружного адміністративного суду міста Києва №826/2744/14; копію ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва №826/2744/14; копію паспорту серії АО №103875 та ідентифікаційного номеру; копію паспорту серії АЕ №186312 та ідентифікаційного номеру; копію договору про участь у фінансуванні (ТОВ «Житло Киянам»); копію акту звірки (ТОВ «Житло Киянам»); копію додаткового договору №1 (№2112-12/021Н-1-15) (ТОВ «Житло Киянам»); копію акта приймання-передачі нерухомого майна (ТОВ «Житло Киянам»); копію довідки (ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця»); копію пакету документів від забудовника (ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця»); копію хвали Окружного адміністративного суду міста Києва №826/2744/14.

27.01.2016 державним реєстратором на нерухоме майно Бучинського Дениса Дмитровича прийнято рішення №27955929 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Позивач не погоджуючись із вказаним рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на день звернення позивача із заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною другою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно пункту 37 Порядку №868 (в редакції на день звернення позивача із заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно) документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина четверта статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно частини дванадцятої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 5-2 - 5-6 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Суд ознайомившись із рішенням державного реєстратора на нерухоме майно Бучинського Дениса Дмитровича від 27.01.2016 №27955929 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень встановив, що підставою для його прийняття слугувала невідповідність технічного паспорту вимогам підпункту 1.4 пункту 1 Інструкції №127.

Необхідно наголосити, що позивачем звернуто увагу на те, що в спірному рішенні державний реєстратор зазначає дату технічного паспорту - від 20.01.2010, в той час, як вірна дата технічного паспорту - 25.09.2012, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією технічного паспорту. Вказаного відповідачем в судовому засіданні не спростовано.

Так, згідно доводів відповідача, технічний паспорт має відповідати вимогам підпункту 1.4 пункту 1 Інструкції №127.

Водночас суд наголошує, що відповідач посилається на приписи підпункту 1.4 пункту 1 Інструкції №127 в редакції від 29.01.2013.

Так, згідно підпункту 1.4 пункту 1 Інструкції №127 в редакції від 29.01.2013, на підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи (додаток 1) та технічні паспорти (додатки 2 - 8, 18), які скріплюються підписом керівника та печаткою суб'єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою.

Однак, суд ознайомившись із технічним паспортом встановив, що він був виготовлений 25.09.2012, а відтак вимоги підпункту 1.4 пункту 1 Інструкції №127 в редакції від 29.01.2013 не можуть поширювати свою дію на технічний паспорт, який був виготовлений раніше.

Згідно підпункту 1.4 пункту 1 Інструкції №127 в редакції від 23.07.2010, на підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи (додаток 1) та технічні паспорти (додатки 2 - 8, 18).

Вказане свідчить, що приписи підпункту 1.4 пункту 1 Інструкції №127 в редакції від 23.07.2010 не містили жодних вимог щодо оформлення технічного паспорту, а лише зазначали про необхідність складання технічного паспорту на підставі матеріалів технічної інвентаризації.

Окрім того, суд погоджується із посиланнями позивача стосовно того, що технічний паспорт є документом, в якому фіксується фактична площа та об'єм будинків, допоміжних будівель та споруд, результати обстеження та оцінки технічного стану таких об'єктів, вартість об'єктів, а тому він не дає змогу встановити відповідність заявлених прав документам, які їх посвідчують.

Так, в переліку документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, визначений, як статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так і пунктом 37 Порядку №868, технічний паспорт - відсутній.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучинського Дениса Дмитровича від 27.01.2016 №27955929 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучинського Дениса Дмитровича від 27.01.2016 №27955929 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Стягнути судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 21 коп. на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_2) за рахунок бюджетних асигнувань Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучинського Дениса Дмитровича Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович