Справа № 816/522/17
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/522/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гнітько О.О.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області , головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування приписів, протоколу та постанови, -

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2017 року фізична особа - підприємець ОСОБА_5 (надалі ФОП ОСОБА_5, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (надалі відповідач 1, ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області) , головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_6 (надалі відповідач 2, головний інспектор Департаменту ДАБІ у Полтавській області Діденко В.В.) про визнання протиправним та скасування припису №49 від 31 березня 2017 року, припису №50 від 31 березня 2017 року; протоколу П11-17ю/1016-6.10 про порушення у сфері містобудівної діяльності від 31 березня 2017 року; постанови №П-10-17ю/1016.6.3 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06 квітня 2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що спірні акти складено внаслідок висновку про те, що позивач виконує будівельні роботи на земельній ділянці по вул. Івана Мазепи, 45, у м. Полтаві, що не була відведена для цієї мети, з влаштування залізобетонного монолітного фундаменту без документа, що дає право на виконання будівельних робіт. Однак, за твердженням позивача, ним не здійснювалося жодних дій, які б підпадали під визначення будівельних робіт згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», натомість вживалися заходи щодо приведення земельної ділянки в належний стан для розміщення тимчасових споруд. Також позивач зауважував, що його не було повідомлено про здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, чим порушено право на надання пояснень, зауважень та доказів, які б спростували висновки перевірки.

26 квітня 2017 року представником відповідача ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області подано до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що 29 березня 2017 року складено акт перевірки, в якому зафіксовано самочинне виконання будівельних робіт з влаштування фундаменту розміром 56 6,2 м за адресою: вул. І. Мазепи, 45, м. Полтава, без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, що є порушенням статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», після чого матеріали перевірки надіслано до органів внутрішніх справ для встановлення особи субєкта містобудування. Отримавши пояснення довіреної особи фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 щодо будівництва обєкта по вул. І. Мазепи, 45, у м. Полтаві, ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області складено протокол П11-17ю/1016-6.10 про порушення у сфері містобудівної діяльності від 31 березня 2017 року відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, а також видано приписи №49 від 31 березня 2017 року, №50 від 31 березня 2017 року /т. 1 а.с. 35/.

Відповідач головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу №1 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_6 надіслав до суду 27 квітня 2017 року клопотання, в якому підтримав заперечення ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області проти позову, а також просив проводити розгляд справи без його участі /т. 1 а.с. 59/.

У справі здійснено наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 18 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 16 травня 2017 року за клопотанням представника позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі до одержання судом результатів експертизи. Ухвалою суду від 04 вересня 2017 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), забезпечення безперешкодного обстеження обєкту та проведення оплати за виконання експертизи. Ухвалою суду від 14 вересня 2017 року частково задоволено клопотання судового експерта та зупинено провадження у справі до одержання судом результатів експертизи. Ухвалою суду від 09 січня 2018 року у звязку із надходженням повідомлення судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_7 про неможливість дати висновок судової експертизи № 12168 у справі 816/522/17 поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 23 січня 2018 року витребувано від Полтавського відділу ГУНП у Полтавській області засвідчену копію висновку № 485/486 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по кримінальному провадженню № 0001360, складеного Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_7 від 30 червня 2017 року, а також відомості щодо руху кримінального провадження № 0001360, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні 07 лютого 2018 року представники позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі, при цьому зазначили, що не наполягають на відшкодуванні понесених позивачем судових витрат за рахунок субєкта владних повноважень у разі задоволення позову.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідач 2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив .

Виходячи із положень пункту 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача 2.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_5 зареєстрований як фізична особа-підприємець 12.11.2012, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /т.1 а.с. 16/.

Рішенням восьмої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 29 листопада 2016 року «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» продовжено розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава згідно з додатком до цього рішення на 5 років, згідно з додатком № 2 на 1 рік (п. 1), а також вказано замовникам, зазначеним в додатках № 1, № 2 до цього рішення, в управлінні з питань містобудування та архітектури оформити паспорти привязки тимчасових споруд або продовжити термін дії оформлених паспортів привязки (п. 7) /т. 1 а.с. 40 41/. У додаток № 2 до рішення восьмої сесії Полтавської міської ради від 29 листопада 2016 року включено замовника фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 щодо розміщення стаціонарних тимчасових споруд торговельних павільйонів № 1, № 2, № 3 за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45 (пункти 15 17) /т.1 а.с. 41 43/.

Рішенням десятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 24 березня 2017 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) відповідно до додатку 1 даного рішення та встановлено особистий строковий земельний сервітут з оформленням відповідного договору у встановленому порядку на терміни, визначені відповідними рішеннями /т. 1 а.с. 74/.

У додаток № 1 до рішення десятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 24 березня 2017 року включено фізичну особу-підприємця ОСОБА_5, якому затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для розміщення стаціонарних тимчасових споруд торговельного павільйону № 1 (земельна ділянка кадастровий номер :18:009:0114), торговельного павільйону № 2 (земельна ділянка кадастровий номер :18:009:0116), торговельного павільйону № 3 (земельна ділянка кадастровий номер :18:009:0115), про що свідчать наявні у справі відповідні витяги з додатку № 1 до рішення /т. 1, а.с. 74 (зворот), а.с. 106 (зворот), а.с. 116 (зворот)/.

27 березня 2017 року між Полтавською містковою радою (власник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (землекористувач) укладено та підписано договори особистого строкового земельного сервітуту, за умовами яких у сервітутне землекористування (обмежене платне користування) передано земельні ділянки за адресою: Україна, Полтавська область, м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45 (землі житлової та громадської забудови) для розміщення стаціонарних тимчасових споруд торговельного павільйону № 1, кадастровий номер земельної ділянки: :18:009:0114, торговельного павільйону № 2, кадастровий номер земельної ділянки: :18:009:0116, торговельного павільйону № 3, кадастровий номер земельної ділянки: :18:009:0115 /т. 1 а.с. 96 97, 112 113, 117 - 118/.

27 березня 2017 року Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради видано ФОП ОСОБА_5 паспорт привязки групи стаціонарних тимчасових споруд торговельні павільйони № 1, № 2, № 3 по вул. Івана Мазепи, 45, реєстраційний номер 01-02-01-16/557-4549, дійсний до 29.11.2017 /т. 1 а.с. 126 130а/.

Також наказом ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області від 27.03.2017 № 100П на підставі звернень гр. ОСОБА_8, гр. ОСОБА_9 від 27.03.2017 про порушення містобудівного законодавства визначено провести позапланові перевірки на обєктах будівництва: «Виконання будівельних робіт по вул. Івана Мазепи, 45 в м. Полтаві», «Виконання будівельних робіт по вул. Івана Мазепи, 45/4 в м. Полтаві», «Виконання будівельних робіт по вул. Соборності, 31 (біля кінотеатру ім.. Котляревського) в м. Полтаві» /т. 1 а.с. 38/. Для здійснення позапланової перевірки на обєкті будівництва: «Виконання будівельних робіт по вул. Івана Мазепи, 45 в м. Полтаві» ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області видано направлення для проведення позапланової перевірки від 27.03.2017 № 168 головному інспектору будівельного нагляду Інспекційного відділу № 1 ОСОБА_6 та головному інспектору будівельного нагляду Інспекційного відділу № 2 ОСОБА_10 /а.с. 45/.

29 березня 2017 року головними інспекторами Діденком В.В. та Салітрою О.В. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті будівництва «Виконання будівельних робіт по вул. Івана Мазепи, 45 в м. Полтаві» (субєкт містобудування не встановлений), за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 березня 2017 року (надалі акт перевірки) /т. 1 а.с. 46/.

За результатами перевірки встановлено та в акті перевірки зафіксовано самочинне виконання будівельних робіт з влаштування стрічкового фундаменту розміром 56 х 6,2 м за адресою : вул. І. Мазепи, 45, м. Полтава, без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». До акту перевірки додано фототаблицю /т. 1 а.с. 47/.

Акт перевірки підписано особами, що здійснили перевірку, а також присутніми громадянами ОСОБА_11 та ОСОБА_9

31 березня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу № 1 ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області ОСОБА_6 у присутності уповноваженої особи ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_1, складено протокол № П11-17ю/1016-6.10 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зафіксовано наступне порушення: субєкт містобудування ФОП ОСОБА_5 виконує будівельні роботи на земельній ділянці по вул. І. Мазепи, 45, в м. Полтаві, що не була відведена для цієї мети, з влаштування залізобетонного монолітного фундаменту розміром в плані близько 56 м х 6,2 м та без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, що є порушенням частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» /т. 1 а.с. 48 49/. Вказаний протокол підписано уповноваженою особою ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_1, яким додано письмові пояснення щодо незгоди із протоколом, зважаючи на те, що роботи, які виконувалися, не були будівельними, а були необхідні для встановлення тимчасових споруд /т. 1 а.с.50/.

Також 31 березня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу № 1 ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області ОСОБА_6 видано ФОП ОСОБА_5:

- припис № 49 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, згідно із яким з метою усунення виявлених порушень зобовязано зупинити виконання будівельних робіт на обєкті негайно /т. 1 а.с. 10/;

- припис № 50 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобовязано усунути порушення законодавства або привести обєкт до первісного стану до 01.05.2017 року /т. 1 а.с. 11/.

Примірники приписів вручено уповноваженому представнику ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_1 31 березня 2017 року, про що свідчать підпис останнього на приписах.

06 квітня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу № 1 ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області ОСОБА_6 за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт позапланової перевірки від 29.03.2017 з додатками, протокол П-11-17ю/1016-6.10 від 31.03.2017) винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П-10-17ю/1016-6.3, якою визнано ФОП ОСОБА_5 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 28800 грн /т. 1 а.с. 14 15/.

Примірник постанови вручено довіреній особі ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_1 06.04.2017, що підтверджується підписом останнього на постанові.

Позивач не погодився із приписами №49 від 31 березня 2017 року, №50 від 31 березня 2017 року, протоколом П11-17ю/1016-6.10 про порушення у сфері містобудівної діяльності від 31 березня 2017 року, постановою №П-10-17ю/1016.6.3 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06 квітня 2017 року, у звязку з чим оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку аргументам учасників справи, суд виходить із наступних норм права, якими врегульовані спірні правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (в редакції, чинній на час спірних правовідносин, надалі Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 ( в редакції, чинній на час спірних правовідносин, надалі Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

Держархбудінспекцією.

За змістом пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку № 553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Пунктом 17 Порядку № 553 визначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Зазначений пункт Порядку відповідає положенням пунктів 2, 3 частини 4 статті 41 Закону № 3038-VI, якими визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обовязкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 553 протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Пунктом 2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин, надалі Порядок № 244) визначено, що справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

3) Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому - четвертому пункту 2, мають право:

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Згідно із пунктом 16 Порядку № 244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Відповідно до пункту 22 Порядку № 244 за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов:

1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу);

2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про закриття справи).

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що Держархбудінспекція є органом державного архітектурно-будівельного контролю, наділеним повноваженням здійснювати за наявності підстав заходи державного архітектурно-будівельного контролю у порядку проведення планових та позапланових перевірок, за результатами яких посадові особи Держархбудінспекції мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обовязкові для виконання приписи: щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства.

Як встановлено судом, 29 березня 2017 року головними інспекторами Департаменту ДАБІ у Полтавській області Діденком В.В. та Салітрою О.В. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті будівництва «Виконання будівельних робіт по вул. Івана Мазепи, 45 в м. Полтаві» (субєкт містобудування не встановлений), за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 березня 2017 року /т. 1 а.с. 46/. Підставою для проведення позапланової перевірки послугувало звернення фізичних осіб про порушення вимог містобудівного законодавства, що відповідає вимогам пункту 7 Порядку № 553.

Водночас суд звертає увагу на те, що згідно із пунктом 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Суд зауважує, що посадовими особами ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області проведено 29.03.2017 позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті будівництва «Виконання будівельних робіт по вул. Івана Мазепи, 45 в м. Полтаві» проведено за відсутності суб'єкта містобудування або його представника, при цьому в порушення вимог пункту 9 Порядку № 553 відомості щодо залучення до перевірки представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ матеріали перевірки не містять.

Суд не заперечує права органу державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, проводити перевірку за відсутності субєкта містобудування, однак наголошує, що за імперативними нормами законодавства такі заходи мають здійснюватися із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ, що відповідачами не було дотримано.

Суд зазначає, що невиконання вказаних процедурних вимог щодо порядку проведення перевірки не сприяло повному, об'єктивному та неупередженому здійсненню державного архітектурно-будівельного контролю, оскільки у разі залучення до перевірки представників органу місцевого самоврядування м. Полтави відповідачі мали б можливість зясувати правові підстави проведення робіт на обєкті за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45, та субєкта містобудування, який виконує відповідні роботи. У свою чергу суб'єкт містобудування міг би реалізувати права, передбачені пунктом 13 Порядку № 553, а саме: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для винесення спірних приписів №49 від 31 березня 2017 року, №50 від 31 березня 2017 року; протоколу П11-17ю/1016-6.10 про порушення у сфері містобудівної діяльності від 31 березня 2017 року; постанови №П-10-17ю/1016.6.3 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06 квітня 2017 року послугувало зафіксоване в акті перевірки порушення статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: самочинне виконання будівельних робіт з влаштування стрічкового фундаменту розміром 56 х 6,2 м за адресою : вул. І. Мазепи, 45, м. Полтава, без документа, що дає право на виконання будівельних робіт.

Суд бере до уваги, що частиною 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (у редакції на час спірних правовідносин) визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Пунктом 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин, надалі Порядок № 466) також встановлено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів I - III категорії складності;

видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів IV і V категорії складності.

При цьому за визначенням термінів, наведених у пункті 2 Порядку № 466, будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Згідно із частиною 2 статті 28 Закону № 3038-VI тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

За приписами частини 4 статті 28 Закону розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання частини 4 статті 28 Закону № 3038-VI наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (надалі Порядок № 244)

Відповідно до пункту 2.1. Порядку № 244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС (додаток 1).

Згідно із пунктом 2.6. Порядку № 244 для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів України"; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви /пункт 2.7. Порядку № 244/.

Пунктом 2.11. Порядку № 244 встановлено, що паспорт прив'язки включає: схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним.

За приписами пункту 2.20. Порядку № 244 встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив'язки.

Згідно із пунктом 1.10.Порядку № 244 для розміщення групи ТС (але не більше п'яти) розробляється єдиний паспорт прив'язки ТС з прив'язкою кожної окремої ТС з відображенням благоустрою прилеглої території та інженерного забезпечення (на топографо-геодезичній основі М 1:500).

Системний аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку, що розміщення (встановлення) тимчасових споруд не належить до робіт, виконання яких потребує від замовника дій, передбачених частиною 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», натомість регламентується окремо нормами статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, при цьому документом, який дає право на розміщення (встановлення) тимчасових споруд, є паспорт привязки тимчасових споруд.

Наведений висновок суду підтверджується нормативно-правовим регулюванням встановлення тимчасових споруд, прийнятим законодавцем після виникнення спірних правовідносин у даній справі. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, до пункту 7 якого віднесено розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45, здійснювалося розміщення (встановлення) групи стаціонарних тимчасових споруд торговельних павільйонів № 1, № 2, № 3 на підставі паспорту привязки, виданого 27 березня 2017 року Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради видано ФОП ОСОБА_5, реєстраційний номер 01-02-01-16/557-4549 /т. 1 а.с. 126 130а/. Про правомірність розміщення позивачем вказаних тимчасових споруд свідчать також рішення восьмої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 29 листопада 2016 року «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» /т. 1 а.с. 40 41/, рішення десятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 24 березня 2017 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) відповідно до додатку 1 даного рішення та встановлено особистий строковий земельний сервітут з оформленням відповідного договору у встановленому порядку на терміни, визначені відповідними рішеннями /т. 1 а.с. 74/, укладені 27 березня 2017 року між Полтавською містковою радою (власник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (землекористувач) договори особистого строкового земельного сервітуту /т. 1 а.с. 96 97, 112 113, 117 - 118/.

При цьому суд зауважує, що паспорт прив'язки групи стаціонарних тимчасових споруд, реєстраційний номер 01-02-01-16/557-4549, містить ескізи фасадів ТС М 1:100 замість ескізів фасадів ТС у кольорі М 1:50, а також не містить технічних умов щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж, тобто оформлений не у повній відповідності до вимог пункту 2.10. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, водночас, беручи до уваги, що зазначений паспорт містить інші необхідні документи, а також не анульований у встановленому законодавством порядку, суд приходить до висновку, що позивач мав законні підстави для встановлення стаціонарних тимчасових споруд.

Однак за результатами перевірки ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області встановлено, що за адресою : вул. І. Мазепи, 45, м. Полтава виконуються будівельні роботи з влаштування стрічкового фундаменту розміром 56 х 6,2 м, з огляду на що порушено статтю 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що тимчасові споруди підлягають встановленню без улаштування фундаменту.

Із положень ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування» вбачається, що фундамент це частина будівлі чи споруди, переважно підземна, яка сприймає навантаження від споруди і передає їх на основу, складену ґрунтами (природну) чи штучну.

Відповідно до пунктів 5.1 5.3. ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування» фундаменти слід проектувати виходячи з розрахункових схем, що передбачають сумісне деформування об'єктів з основами, з урахуванням типу основ (природні чи штучні), характеру чи способу передачі навантажень від будівель та споруд на основи; схеми можливого розвитку деформацій основи в залежності від глибини закладання фундаментів (малозаглиблені, мілкого закладання, заглиблені та глибокого закладання); типу власної конструкції фундаментів і жорсткості несучих конструкцій, що передають на них навантаження; способу влаштування фундаментів чи фундаментно-підвальних частин об'єктів (з вийманням чи без виймання грунту).

Примітка. Фундаменти поділяють також за матеріалом (залізобетонні, бутобетонні, цегляні), видом та характером навантажень (згідно з ДБН В.1.2-2), технологічними умовами виготовлення тощо. Термінологічне визначення типів основ і фундаментів наведено в додатку Б.

За характером передачі навантажень від несучих конструктивних елементів будівель та споруд на основи розрізняють фундаменти, що передають навантаження на основу: переважно по підошві (горизонтальній чи похилій), одночасно по підошві та бічним поверхням, які контактують з просторовою основою.

Деформації і несуча здатність фундаментів за властивостями основи обумовлюються розмі рами і глибиною розташування від денної поверхні поверхонь контакту в ґрунтовому середовищі та властивостями грунтів, що складають основи.

Фундаменти малозаглиблені та мілкого закладання передають навантаження на основу по підошві тиском. Фундаменти заглиблені по підошві - тиском, по бічній поверхні фундаменту і заглибленій частині несучих огороджувальних конструкцій - тертям. Фундаменти глибокого закладання по підошві - тиском, по усіх поверхнях фундаменту і заглиблених частин несучих огороджувальних конструкцій, що контактують з просторовою основою, - тертям.

Згідно із пунктом 5.9. ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування» за конструкцією фундаменти поділяють на, зокрема: окремо розташовані стовпчасті, стрічкові, щільові просторові, спеціальні з анкерами, із забивних блоків чи коротких паль, перехресні системи стрічок, плитні, коробчасті, просторово-рамні, які можуть бути малозаглиблені, мілкого закладання та заглиблені для споруд, що влаштовують у котлованах.

Пунктом 5.11. ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування» передбачено, що за способом улаштування розрізняють фундаменти з вийманням або без виймання ґрунту. З вийманням ґрунту влаштовують малозаглиблені, мілкого закладання та заглиблені фундаменти, що зводяться у котлованах.

Відповідно до пункту 7.1.2 ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування» фундаменти, ФПЧ повинні розраховуватись як частина будівель (споруд) за властивостями грунтів основи (природної чи штучної) та за матеріалом їх конструкцій.

За змістом пункту 7.5.1 ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування» глибина закладання фундаментів повинна прийматись з урахуванням:

призначення і конструктивних особливостей об'єктів, що проектуються, навантажень і впливів на фундаменти;

глибини закладання фундаментів суміжних об'єктів та прокладання інженерних комунікацій;

рельєфу існуючого і після інженерної підготовки території забудови;

інженерно-геологічних умов ділянки будівництва (з урахуванням 4.11- 4.13);

гідрогеологічних умов ділянки будівництва й можливих їх змін у процесі будівництва й експлуатації об'єктів;

глибини сезонного промерзання грунтів.

Суд звертає увагу на те, що в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.03.2017 відсутній повний та детальний опис порушення, зокрема, обставин, які дали підстави для висновку щодо влаштування за адресою : м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45, м. Полтава, стрічкового фундаменту. Фактично інспекторами зазначено лише периметр (56 х 6,2 м ) наявного на їх думку "фундаменту", не перевірено глибину бетонної площадки, не здійснено інші необхідні заміри та розрахунки для підтвердження висновку про наявність стрічкового фундаменту.

При цьому суд зауважує, що пунктом 8 частини 4 статті 41 Закону № 3038-VI передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій.

Ухвалою суду від 16 травня 2017 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої ставилося, зокрема, питання, чи відповідає влаштована залізобетонна конструкція на обєкті фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за адресою м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45, вимогам ДБН В.2.1-10-2009 Основи та фундаменти споруд та чи може бути визначена як фундамент? Однак до суду надійшло повідомлення судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_7 про неможливість дати висновок судової експертизи № 12168 у справі 816/522/17 з огляду на непроведення оплати за виконання експертизи та відсутність додаткових матеріалів для проведення експертизи /т. 1 а.с. 218/.

Водночас за висновком № 485/486 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по кримінальному провадженню № 0001360, складеному Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_7 від 30 червня 2017 року, наданим суду Полтавським відділом поліції ГУ НП в Полтавській області, монтована на території будівельного майданчика за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 45, 45/4 бетонна площадка глибиною 0,35 - 0,6 м від рівня землі не відповідає вимогам п. 7.5.1. ДБН "Основи та фундаменти споруд", тому дана конструкція не є фундаментом /т. 1 а.с. 244 251/. При цьому із змісту висновку вбачається, що експертом здійснювалося натурне обстеження стану виконаних робіт на будівельному майданчику по вул. Івана Мазепи, 45, 45/4 в м. Полтаві, проводився розрахунок глибини закладання фундаменту, вибіркове шурфування.

Згідно із висновком Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» опорна рама для стаціонарних тимчасових споруд по вул. Івана Мазепи, 45, в м. Полтаві глибиною залягання 0,6 0,7 м не відповідає вимогам ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд» до фундаментів капітальних споруд, тому не може вважатися фундаментом для цих споруд /т. 1 а.с. 155 157/

Суд також враховує, що за розясненням Полтавського філіалу «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» у листі від 30.03.2017 № 1-14/26 малі архітектурні форми (торгівельні павільйони, які виконані з полегшених конструкцій) слід встановлювати на рівню поверхню, відсипану, вирівняну та утрамбовану піщайно-гравійною сумішшю в місцях їх опирання, на яку викладаються бетонні стовпи, блоки або бетонна підготовка /т. 1 а.с. 132/.

Беручи до уваги наведене вище, висновок в акті перевірки від 29 березня 2017 року про те, що за адресою: вул. Івана Мазепи, 45, м. Полтава виконуються будівельні роботи з влаштування стрічкового фундаменту розміром 56 х 6,2 м, не ґрунтується на повно та обєктивно досліджених обставинах, а також не підтверджений в ході розгляду справи.

Відповідно до пункту 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Виходячи із встановлених у справі обставин, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області ОСОБА_10 і головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області ОСОБА_6 під час здійснення архітектурно-будівельного контролю на об'єкті будівництва "виконання будівельних робіт по вул. І. Мазепи, 45, м. Полтава" не було дотримано вимог пункту 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в частині забезпечення повного та об'єктивного державного архітектурно-будівельного контролю.

Зважаючи на те, що відповідачами не доведено влаштування позивачем фундаменту, при цьому судом встановлено, що фактично позивачем здійснювалося розміщення стаціонарних тимчасових споруд на підставі паспорту привязки, що не вимагало оформлення документів, передбачених статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд дійшов висновку, що позивачем не порушено вимоги статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а відтак, приписи головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_6 № 49 від 31 березня 2017 року, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, згідно із яким з метою усунення виявлених порушень зобовязано зупинити виконання будівельних робіт на обєкті негайно, а також № 50 від 31 березня 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобовязано усунути порушення законодавства або привести обєкт до первісного стану до 01.05.2017 року, є необґрунтованими, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Як встановлено судом, головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу № 1 ОСОБА_3 ДАБІ у Полтавській області ОСОБА_6 за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт позапланової перевірки від 29.03.2017 з додатками, протокол П-11-17ю/1016-6.10 від 31.03.2017) також винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П-10-17ю/1016-6.3 від 06 квітня 2017 року, якою визнано ФОП ОСОБА_5 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 28800 грн

Відповідно до абз. 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994, № 208/94-ВР (у редакції на час спірних правовідносин) суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об'єктах I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідачем не доведено, що позивачем виконувалися будівельні роботи, які вимагали реєстрації декларації про початок будівельних робіт, відтак суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П-10-17ю/1016-6.3 від 06 квітня 2017 року є необґрунтованою, прийнятою без урахування усіх обставин, які мали значення для її прийняття, а тому підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а позовні вимоги у відповідній частині задоволенню.

В силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи відповідачами не доведено належними та достатніми доказами правомірність приписів № 49 від 31 березня 2017 року та № 50 від 31 березня 2017 року, а також постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П-10-17ю/1016-6.3 від 06 квітня 2017 року.

Відносно позовних вимог про визнання протиправним та скасування протоколу П11-17ю/1016-6.10 про порушення у сфері містобудівної діяльності від 31 березня 2017 року, суд зазначає, що згідно із пунктом 12 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244, у протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності; місце вчинення і суть правопорушення; нормативно-правовий акт, нормативний документ (акт), вимоги якого порушено; положення Закону, яке передбачає відповідальність за відповідне правопорушення; прізвища, адреси свідків (у разі наявності); пояснення суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності; інші відомості, що мають значення для вирішення справи.

Таким чином, протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності є носієм доказової інформації про виявлені органом архітектурно-будівельного контролю порушення вимог законодавства суб'єктами містобудування, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення органу.

Включення до протоколу певних висновків не може вважатися порушенням прав позивача, оскільки протокол відображає певні факти, а не встановлює відповідальність позивача, не змінює та не припиняє його прав та обов'язків.

Таким чином, власне висновки, викладені протоколі, не породжують обов'язкових юридичних наслідків для позивача, натомість зафіксовані у протоколі обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, прийнятих на підставі протоколу.

Враховуючи те, що протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, право, що підлягає судовому захисту, відсутнє.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування протоколу П11-17ю/1016-6.10 про порушення у сфері містобудівної діяльності від 31 березня 2017 року не підлягають задоволенню.

Беручи до уваги наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при поданні позову ФОП ОСОБА_5 сплачено судовий збір згідно із квитанцією від 10.04.2017 № 72Р10118 у розмірі 5440 грн (1600 грн за кожну з трьох немайнових вимог, 640 грн за майнову вимогу). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення двох немайнових вимог (визнання протиправними та скасування приписів № 49 від 31.03.2017 та № 50 від 31.03.2017) та однієї майнової вимоги (визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № П-10-17ю/1016-6.3 від 07.04.2017), при цьому спірні рішення прийнято відповідачем - головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_6, який є посадовою особою ДАБІ України, суд вважає за необхідне, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (місцезнаходження - 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ідентифікаційний код 37471912) на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3840 гривень (1600 х2 +640). Докази понесення судових витрат відповідачами матеріалами справи не містять.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) до ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (місцезнаходження: вул.. Гоголя, 25, к. 62, м. Полтава), головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_6 (місцезнаходження: вул. Гоголя, 25, к. 62, м. Полтава) про визнання протиправними та скасування приписів, протоколу та постанови задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_6 № 49 від 31 березня 2017 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Визнати протиправним та скасувати припис головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_6 № 50 від 31 березня 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 ОСОБА_3 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області ОСОБА_6 № П-10-17ю/1016-6.3 від 06 квітня 2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (місцезнаходження - 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ідентифікаційний код 37471912) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3840 (три тисячі вісімсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 19 лютого 2018 року.

Суддя ОСОБА_12