Справа № 2а-6150/11
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-6150/11 Суддя (судді) першої інстанції: Шипович В.В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати і виплатити додаткові пенсії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2017 року, -

У с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року позивач звернувся у суд із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, у якій на підставі ст. 263 КАС України просив змінити (встановлений) спосіб і порядок виконання постанов Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2011 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2013 року, якими зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити йому перерахунок та виплату додаткової пенсії відповідно до ч.3 ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її розмір 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 08.02.2011 року по 22.07.2011 року на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на його користь додаткової пенсії відповідно до ч.3 ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 08.02.2011 року по 22.07.2011 року, тобто в сумі 414 грн. 67 коп.

В обгрунтування вимог заяви позивач посилався на неможливість виконання судового рішення зобов'язального характеру, за яким боржником є державний орган.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Рішення суду умотивовано тим, що, виходячи зі змісту заяви ОСОБА_2, останній фактично ставить питання не про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а про зміну судового рішення по суті позовних вимог і просить вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2011 року зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату додаткової пенсії відповідно до ч.3 ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її розмір 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 08.02.2011 року по 11.11.2011 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2013 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області задоволено частково, постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2011 року змінено в абзаці 3 резолютивної частини постанови слова: « з 08.02.2011р. по 11.11.2011 року» замінено на слова: «з 08.02.2011 року по 22.07.2011 року»; в іншій частині постанова суду від 11.11.2011 року залишена без змін.

На виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2011 року видано виконавчий лист №2а-6150/11 від 23.01.2014 року. Постановою головного державного виконавця примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Кузьменко А.О. від 12.02.2014 року відкрито виконавче провадження №42080946 щодо виконання виконавчого листа №2а-6150/11, виданого Придніпровським райсудом м. Черкаси 23.01.2014 року.

Постановою головного державного виконавця примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Яжук С.С. від 27.11.2014 року виконавчий лист №2а-6150/11, виданий Придніпровським райсудом м. Черкаси 23.01.2014 року, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області №10666/0301 від 16.11.2017 року на виконання постанов Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2011 року №2а-6150/11, Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2013 року ОСОБА_2 нараховано 414,67 грн., з урахуванням виплачених сум. Виплата коштів не здійснена у зв'язку з відсутністю відповідного фінансування.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №2а-6150/11, вже було предметом розгляду суду першої та апеляційної інстанції.

Зокрема, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ Черкаської області Кузьменко А.О. звертався до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ГУПФУ про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати і виплатити додаткові пенсії, в якому просив змінити спосіб і порядок виконання постанови суду, на підставі якої 23.01.2014 року Придніпровським райсудом м. Черкаси видано виконавчий лист №2а-6150/11, - із зобов'язати ГУ ПФУ у Черкаській області здійснити Синьооку І.А. перерахунок та виплату додаткової пенсії за вказаним Законом, встановивши її розмір 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 08.02.2011 року по 22.07.2011 року на стягнути, - в розмірі 414 грн. 67 коп.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2014 відмовлено у зміні способу і порядку виконання судового рішення у справі №2а-1650/11. Вказані ухвали суду першої та апеляційної інстанції набрали законної сили. (а.с. 200-201, 202-203).

Однак, позивач з тих же підстав, які були наведені державним виконавцем, просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення.

Обговорюючи вимоги позивача щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній, до 15 грудня 2017 року), за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Указана норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення у випадку неможливості забезпечити таке виконання без їх вжиття.

Колегія суддів зазначає, що за приписами пункту 2 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній, до 15 грудня 2017 року) адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. І в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України (у редакції чинній, до 15 грудня 2017 року)).

Аналіз резолютивних частин постанов Придніпровського районного суду м. Черкаси та Київського апеляційного адміністративного суду, спосіб та порядок виконання якої прагне змінити позивач, та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача судом, є позовними вимогами та обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин позивач просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цього рішення. Водночас, в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. ст. 198, 223 КАС України (у редакції чинній, до 15 грудня 2017 року)) за наслідками розгляду відповідних скарг.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України (у новій редакції з 15 грудня 2017 року) за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС України (у новій редакції з 15 грудня 2017 року) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складений 21 лютого 2018 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.