Справа № 2а-14315/10/0470
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018 Київ К/9901/1439/18 2а-14315/10/0470

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бившевої Л.І.

суддів: Хохуляка В.В., Шипуліної Т.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Дніпропетровську ДПС (далі - СДПІ) на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 (головуючий суддя - Бишевська Н.А., судді - Добродняк І.Ю., Семененко Я.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобілочка» (далі - ТОВ) до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Дніпропетровську ДПС про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010 року Товариство звернулось до суду із позовом, у якому з урахуванням доповнень просило визнати незаконним та скасувати рішення СДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 07.09.2010 у сумі 30985,75 грн.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалося на те, що господарською одиницею Товариства було допущено порушення порядку ведення книги обліку розрахункових операцій - оскільки не було здійснено запису у цій книзі про оприбуткування грошових коштів на підставі фіскальних звітних чеків, проте за таке порушення не передбачена відповідальність згідно абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», на підставі якої до Товариства були застосовані штрафні (фінансові) санкції.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 18.02.2011 у задоволенні позову відмовив повністю. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив з того, що перевіркою встановлено неоприбуткування готівкових коштів у загальній сумі 6197,15 грн. у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків, з огляду на що штрафні (фінансові) санкції згідно спірного рішення застосовані правомірно.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 06.12.2012 рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове рішення, яким позов задовольнив: визнав незаконним та скасував рішення СДПІ № від 07.09.2010 про застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 30985,75 грн. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове про задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що відсутність запису у відповідному розділі книги обліку розрахункових документів є лише порушенням порядку заповнення цієї книги та не являється доказом не оприбуткування готівки, за яке до позивача застосовано штрафні санкції у п'ятикратному розмірі.

СДПІ оскаржила рішення суду апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 10.07.2013 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою СДПІ та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції була надана помилкова оцінка норм пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, та абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» без їх системного аналізу, в результаті чого було ухвалене рішення із порушенням вказаних норм, у зв'язку з чим СДПІ просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 12.01.2018 прийняв касаційну скаргу СДПІ до провадження, ухвалою від 19.01.2018 визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, а ухвалою від 23.01.2018 призначив справу до касаційного розгляду у судовому засіданні без повідомлення сторін в порядку спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що 23.08.2010 та 24.08.2010 Товариство через зареєстрований та опломбований у встановленому законом порядку реєстратор розрахункових операцій провело готівкові кошти у загальній сумі 6197,15 грн., що підтверджується фіскальними звітними чеками, проте до книги обліку розрахункових операцій відомостей про зазначену готівку не внесло.

Визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень НБУ (пункт 6 статті 33 Закону України «Про Національний банк України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абзацом третім пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операційна підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів вказує, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність згідно абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, доводи СДПІ, викладені в касаційній скарзі, є обґрунтованими, з огляду на що касаційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду апеляційної інстанції - скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону

Враховуючи зазначене, касаційна скарга СДПІ підлягає задоволенню, а постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2011.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 349, ст. 352, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Дніпропетровську ДПС задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 скасувати, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2011 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна