Справа № 822/2348/16
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2348/16

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

20 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Ватаманюка Р.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: Савлівої Л.О.

представника відповідача: Ткачук М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2016 позивач - Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.12.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що позивач - державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" 02.10.1996 року зареєстроване виконавчим комітетом Кам'янець -Подільської міської ради Хмельницької області (Свідоцтво про державну реєстрацію Серії А00 №549354).

Основними видами діяльності позивача є: виробництво зброї та боєприпасів; інші види оптової торгівлі; дослідження і розробки в галузі природничих та технічних наук.

На підставі направлень від 10.05.2016 року №304, №305, №306, №307, №308, №309, згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області № 213 від 27.04.2016 року та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2016 року проведена документальна планова виїзна перевірка державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" (скорочена назва - ДП "НТК "Завод точної механіки") з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.03.2016 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складений акт №0040/22-01-14-01/23831376 від 22.06.2016 року.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення: № (форма "Р"), яким донараховано суму частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями всього в розмірі 276656,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 69164,00 грн.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Податкового кодексу України, Закону України "Про управління об'єктами державної власності" від 21.09.2006 року №185-V, Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року № 138, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові основи управління об'єктами державної власності визначені Законом України "Про управління об'єктами державної власності" від 21.09.2006 року №185-V (далі - Закон № 185-V).

Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 цього Закону державні унітарні підприємства (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, державних комерційних підприємств та казенних підприємств, які відповідно до статті 1 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" належать до наукових установ, а також науково-технологічних комплексів, заснованих на державній власності, а також державних підприємств "Міжнародний дитячий центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") та їх об'єднання зобов'язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 4 ст. 62 Господарського кодексу України підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом.

Пунктом 4 ст. 64 Господарського кодексу України встановлено, що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, визначає їх вичерпний перелік, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 6 ПК України надано визначення понять "податок" та "збір". Так, податок - це обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платника податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податків, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Зокрема, статтями 9 та 10 ПК України визначено вичерпний перелік загальнодержавних і місцевих податків і зборів.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджет" визначено, що контроль за справлянням надходжень до бюджету по коду бюджетної класифікації 21010000 "Частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до бюджету, та дивіденди (доход), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність" покладено на Державну податкову службу та Державну фінансову інспекцію (за результатами ревізій та перевірок).

Бюджетним кодексом України, зокрема п. 17 ч.2 ст.29, визначено, що до доходів загального фонду Державного бюджету України належить частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Відповідно ж до додатку 1 "Доходи державного бюджету на 2016 рік" до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" №928-VІІІ від 25.12.2015 року, частина чистого прибутку (доходу) державних або комунальних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств у статутних капіталах яких є державна або комунальна власність по коду класифікації доходу бюджету віднесено до коду 21010000 групи надходжень 20000000 "Неподаткові надходження".

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року № 138 (далі - Порядок № 138).

Згідно з п.1 Порядку № 138 частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів" (1341-15), а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Пунктами 2, 3 Порядку № 138 визначено, що частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Форму Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 16.05.2011 року № 285 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.05.2011 року № 643/19381.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Тобто, частина чистого прибутку визначається за результатами фінансово-господарської діяльності, розраховується за правилами бухгалтерського обліку та формою розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та декларується і сплачується у строк та в порядку, передбачені для податку на прибуток підприємств.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.18 статті 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює зокрема, календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Водночас, згідно з пунктом 49.19 статті 49 ПК України якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків), згідно з відповідним розділом Кодексу, зазначена податкова декларація подається у строки, визначені пунктом 49.18 цієї статті для такого базового звітного (податкового) періоду. Для цілей Кодексу під терміном "базовий звітний (податковий) період" слід розуміти перший звітний (податковий) період року, визначений відповідним розділом Кодексу.

Таким чином, державні унітарні підприємства та їх об'єднання визначають частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, згідно із формою розрахунку, яка затверджена Державною податковою службою, та подають її до органу державної податкової служби, на який покладено контроль за справляння цього платежу, протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) періоду.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що обсяг чистого прибутку (доходу) має суттєве значення для визначення обсягу частини чистого прибутку, що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднанням, а отже визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, яким збільшено податкове зобов'язання з податку на прибуток є таким , що має прямий вплив на розмір частини чистого прибутку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду в справі № 822/1867/16 від 29.03.2017 року, скасовано донарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 501 626 грн., тобто фактично встановлено розмір чистого прибутку підприємства.

Разом з тим, визнано протиправним виключення з валових витрат сум витрат на збут згідно звітів комісіонерів, не підтверджених відповідними первинними документами за 2013 рік в сумі 854 000,00 грн., за 2014 рік в сумі 219 395,00 грн. та за 2015 рік в сумі 325 678,00 грн. та поставка товарно - матеріальних цінностей (освітлювальне обладнання) отримане від TOB "Спец Модуль"" на суму 1 357131 грн.

Водночас, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що у зазначеній справі судом не надавалась оцінка доказам, які прямо вказують про фіктивність ТОВ "СПЕЦ МОДУЛЬ" та надані лише при розгляді даної справи.

Представником позивача надано протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 17.01.2017 допитаного в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000461.

Апелянт зазначає, що згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000461, внесеному до ЄРДР 30.07.2015 року, за фактом створення та придбання ряду суб'єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України та за фактом вчинення невстановленими особами ряду фінансових операцій, з коштами одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, в особливо великому розмірі, з використанням ряду суб'єктів господарювання з ознаками фіктивності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що вказаний протокол не може слугувати належним доказом у справі, оскільки стосовно ТОВ "Спец Модуль" не винесено вироку суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.07.2016 в частині нарахування основного платежу в розмірі 276656,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 69164,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 лютого 2018 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Ватаманюк Р.В. Матохнюк Д.Б.