Справа № 297/2048/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/279/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Улицького В.З.

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Закарпатської митниці ДФС на постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2018 року (ухвалене головуючим - суддею Ільтьо І.І. у м. Берегово) у справі № 297/2048/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №2424/30500/17 від 06 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про порушення митних правил №2424/30500/17 від 06.09.2017, якою притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятисот мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що наведене у постанові не відповідає дійсності та фактичним обставинам, оскільки вона не ввозила будь-який транспортний засіб на територію України в режимі «транзит», а лише перебувала в ньому в якості пасажирки при в`їзді до України 18.02.2017. Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним автомобілем не мала і не має, відтак не знає де саме знаходиться даний автомобіль і кому фактично належить такий не знає.

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.11.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Уретій С.В. №2424/30500/17 від 06.09.17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 МК України - скасовано.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконною, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що позивач перевищила більше ніж на 10 діб встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів, чим здійснила правопорушення передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що в протоколі про порушення митних правил № 2424/30500/17 від 03.08.2017 зазначено, що в ході митного контролю під час аналітично - перевірочних заходів з використання даних «Інспектор - 2006», ЄАІС ДМСУ встановлено, що позивач 18.02.2017 о 18 год. 57 хв. через митний пост «Дяково» Закарпатської митниці ДФС остання ввезла на митну територію України автомобіль марки «AUDIA4», VIN - НОМЕР_1, реєстраційний номер Польщі НОМЕР_2, з метою особистого користування, в митному режимі «транзит».

За результатом розгляду матеріалів справи про порушення митних правил в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Уретій С.В. прийняв постанова в справі про порушення митних правил №2424/30500/17 від 06.09.2017 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятисот мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн у зв`язку з тим, що вказаний вище автомобіль з території України станом на 03.08.2017 не вивезений, тобто порушено встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів.

Вважаючи таку постанову незаконною позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами..

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що 06.09.2017 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Уретій С.В. при прийнятті постанови у справі про порушення митних правил №2424/30500/17 не було здобуто та наведено жодних доказів наявності права ввезення саме ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля марки «AUDIA4», VIN- НОМЕР_1, реєстраційний номер Польщі НОМЕР_2, з метою особистого користування, в митному режимі «транзит» та у подальшому, в порушення строку встановленого МК України, не вивезення нею його за митну територію України. Відтак, в діях позивача відсутній склад митного правопорушення, який передбачено ч. 3 ст. 470 МК України

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ( ст. 489 МК України).

Згідно із ст. 495 МУ України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З матеріалів справи слідує, що даних «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що позивач 18.02.2017 о 18 год. 57 хв. через митний пост «Дяково» Закарпатської митниці ДФС остання ввезла на митну територію України автомобіль марки «AUDIA4», VIN - НОМЕР_1, реєстраційний номер Польщі НОМЕР_2, з метою особистого користування, в митному режимі «транзит» та станом на 03.08.2017 його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Проте позивач вказує на те, що наведене у постанові не відповідає дійсності та фактичним обставинам, оскільки вона не ввозила зазначений вище автомобіль чи будь-який інший транспортний засіб на територію України та не мала такого наміру, не була присутня під час оформлення документів про ввезення вищезазначеного автомобіля на територію Украйни в режимі «транзит», не підписувала жодних документів, не знала та не могла знати про те, що їй належить протягом десяти днів вивезти за межі митної території України будь - який транспортний засіб.

Відповідно до вимог п. 7 розділу І «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби № 1118 від 17.11.2005, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, в обов'язковому порядку пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, зокрема: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних документів на транспортний засіб з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом.

Однак, як зазначив суд першої інстанції жодних оригіналів чи копій документів на ввезений автомобіль, а також тих, що посвідчують право власності чи користування ним митному органу ОСОБА_1 не пред'являла і не надавала, а копії чи ксерокопії таких взагалі відсутні в матеріалах справи.

Крім цього позивачем подано до суду документи про те, що вона зверталась до митних органів, національної поліції та прокуратури з вимогою вжиття заходів щодо встановлення автомобіля та притягнення працівника митниці, який вніс не правдиві відомості до АСМО «Інспектор» та ЄІАС Департаменту митної справи України.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що відповідачем на наведено належних доказів того, що саме позивачем ввезено в Україну в режимі «транзит» автомобіль «AUDIA4», VIN - НОМЕР_1, реєстраційний номер Польщі НОМЕР_2, оскільки інформації про приналежність автомобіля до країни, фізичної чи юридичної особи, надання ОСОБА_1 права на користування чи розпоряджання даним автомобілем в матеріалах справи не має.

Щодо покликання апелянта на те, що в своїх поясненнях від 03.08.2017 позивач зазначила, що зазначений автомобіль вона ввезла на територію України з метою особистого користування, та не змогла вчасно вивезти даний транспортний засіб у зв`язку з тим, що він у несправному стані судом ставиться під сумнів, оскільки, як встановив суд першої інстанції ОСОБА_3 не в повній мірі володіє державною мовою.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2018 року у справі № 297/2048/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
В. З. Улицький