Справа № 826/6794/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року № 826/6794/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю.

за участі представників сторін:

від позивача - Прокопенка І.І.,

від відповідача - Диби Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азбі"
до Головного управління ДФС у м.Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Азбі» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 20 квітня 2016 року № 122/26-15-14-01-02 та № 123/26-15-14-01-02.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Конституцію України, Податковий кодекс України, Цивільний кодексу України та зазначає, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві є протиправними, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Азбі» правомірно сформовано податковий кредит та визначено податок на прибуток підприємств за результатами господарських взаємовідносин з Київською філією ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія», ТОВ «Совстройакт», ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», ТОВ «ТОВ ІV-Кабель Сервіс», ПП «Кулмен Плюс», ТОВ «Альянс Груп», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Альянс будівельників України».

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та зазначив, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Азбі» правомірно збільшено суму податкового зобов'язання, оскільки проведені операції пов'язані з оформленням документів на придбання товарів (робіт, послуг) не мають економічного змісту, а податкові накладні виписані з порушенням вимог податкового законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В період з 17 лютого 2016 року по 30 березня 2016 року Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Азбі» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акт від 06.04.2016 № 48/26-15-13-01-02/32049047, яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Азбі»:

- пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за 2014 рік на 21 268 грн.;

- підпункту 14.1.27, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1 статті 198, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.4, пункту 201.6, пункту 201.7, пункту 201.9, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та, відповідно, занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 208 327 грн., в тому числі: за 2013 рік на суму 124 891 грн. (за лютий 2013 року - 22 333 грн., за червень 2013 року - 72 608 грн., за липень 2013 року - 10 187 грн., за вересень 2013 року - 6 663 грн., за жовтень 2013 року - 2 100 грн.); за 2014 рік на суму 59 802 грн. (за квітень 2014 року - 3 691 грн., за травень 2014 року - 12 652 грн., за червень 2014 року - 11 889 грн., за липень 2014 року - 10 294 грн., за серпень 2014 року - 22 094 грн., за вересень 2014 року - 8 114 грн., за жовтень 2014 року - 9 799 грн., за листопад 2014 року - 4 903 грн.).

На підставі складеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 20 квітня 2016 року № 122/26-15-14-01-02, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Азбі» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 218 743 грн., з яких 174 994 грн. - за основним платежем та 43 749 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

- від 20 квітня 2016 року № 123/26-15-14-01-02, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Азбі» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 26 585 грн., з яких 21 268 грн. - за основним платежем та 5 317 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Як встановлено під час розгляду справи, Головне управління ДФС у м. Києві під час проведення перевірки прийшло до висновку про неправомірність віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ та визначено податок на прибуток по взаємовідносинам з Київською Філією ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія», ТОВ «Совстройакт», ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», ТОВ «ТОВ ІV Кабель Сервіс», ПП «Кулмен Плюс», ТОВ «Альянс Груп», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Альянс будівельників України», оскільки первинні документи не підтверджують настання реальних правових наслідків.

Щодо визначення позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, суд зазначає про наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Кодексу, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені розділом V Кодексу (пункт 200.2 статті 200 Кодексу).

Згідно пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права суд приходить до висновку, що необхідними підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, робіт та послуг з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Податковий кодекс України визначає лише окремі випадки, за яких неможливе включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до статті 9 розділу 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною другою статті 9 даного Закону передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

13 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Азбі», як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Глобал-Маркет», як постачальником, укладено договір поставки № 5356, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти і передавати на умовах даного договору товар чи партію товару у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати товар у власність і оплачувати його на умовах даного договору.

Згідно видаткової накладної № РН-61303 від 20 червня 2013 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азбі» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Глобал-Маркет» контейнер 40 футовий, вартістю 30 650 грн.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Глобал-Маркет» виписало на користь позивача податкову накладну від 20 червня 2013 року № 332 на загальну суму 30 560 грн., в тому числі ПДВ - 5 093,33 грн.

Позивачем сплачені кошти за придбаний товар, що підтверджується випискою по рахунку в ПАТ «Банк «Київська Русь» за 11 липня 2013 року.

На підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азбі» № 17-2 від 27 червня 2013 року, актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, затвердженого 27 червня 2013 року, введено в дію придбаний контейнер.

Позивачем надано фотокопію придбаного контейнеру.

Згідно видаткових накладних № РН-71113 від 11 липня 2013 року, № РН-71114 від 11 липня 2013 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азбі» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Атрас-Трейдінг» контейнери 40 футові в кількості 2 штуки, загальною вартістю 61 120 грн.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Атрас-Трейдінг» виписало на користь позивача податкові накладні:

- від 11 липня 2013 року № 191 на загальну суму 30 560 грн., в тому числі ПДВ - 5093,33 грн.;

- від 11 липня 2013 року № 192 на загальну суму 30 560 грн., в тому числі ПДВ - 5093,33 грн.

На підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азбі» № 31-1 від 30 грудня 2013 року, актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, затвердженого 31 грудня 2013 року, введено в дію придбані контейнери.

Позивачем надано фотокопії придбаних контейнерів.

Згідно рахунку-фактури № СФ-91201 від 12 вересня 2013 року та видаткової накладної № АЗ-00003774 від 16 вересня 2013 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азбі» придбало у Приватного підприємства «Кулмен Плюс» контейнер 20 футов в кількості 2 шт., вартістю 39 980 грн.

На виконання умов договору Приватне підприємство «Кулмен Плюс» виписало на користь позивача податкову накладну від 16 вересня 2013 року № 304 на загальну суму 39980 грн., в тому числі ПДВ - 6 663,33 грн.

Позивачем сплачені кошти за придбаний товар, що підтверджується випискою по рахунку в ПАТ «Банк «Київська Русь» за 16 вересня 2013 року.

На підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азбі» № 27-1 від 30 вересня 2013 року, актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, затвердженого 30 вересня 2013 року, введено в дію придбані контейнери.

Позивачем надано фотокопію придбаних контейнерів.

Представник позивача під час розгляду справи зазначив, що придбані контейнери використовуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Азбі» під час виконання будівельних робіт.

21 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Азбі», як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України», як постачальником, укладено договір поставки № АБУ-2102/2, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність (поставити) покупцю, а покупець прийняти та оплатити сипучі будівельні матеріали, вид, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, умови та строки поставки і оплати яких визначена сторонами у договорі та рахунках-фактурах.

Згідно видаткових накладних від 19 червня 2013 року № РН-1906-9, від 21 червня 2013 року № РН-2106-40, від 26 червня 2013 року № РН-2606-38, від 27 червня 2013 року №РН-2706-5, від 28 червня 2013 року № РН-2806-18, від 28 червня 2013 року № РН-2806-2, від 29 червня 2013 року № РН-2906-2, від 2 липня 2013 року № РН-0207-3, від 1 липня 2013 року № РН-0107-2, від 3 липня 2013 року № РН-0307-6, від 3 липня 2013 року № РН-0307-24, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азбі» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» щебінь 40х70, щебінь 20х40, відсів, пісок річковий, пісок яружний, щебнево-піщану суміш С7.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» виписало на користь позивача податкові накладні:

- від 12 червня 2013 року № 320 на загальну суму 4 274,88 грн., в тому числі ПДВ - 712,48 грн.;

- від 19 червня 2013 року № 557 на загальну суму 9 520,56 грн., в тому числі ПДВ - 1 586,76 грн.;

- від 21 червня 2013 року № 638 на загальну суму 11 220,66 грн., в тому числі ПДВ - 1 870,11 грн.;

- від 26 червня 2013 року № 723 на загальну суму 59 338,88 грн., в тому числі ПДВ - 9 889,81 грн.;

- від 27 червня 2013 року № 761 на загальну суму 160 000 грн., в тому числі ПДВ - 26 666,67 грн.

Придбані сипучі будівельні матеріали поставлені Товариству з обмеженою відповідальністю «Азбі», що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Позивачем сплачені кошти за придбаний товар, що підтверджується виписками по рахунку в ПАТ «Банк «Київська Русь» за 13 червня 2013 року, 27 червня 2013 року.

Під час розгляду справи представник позивача зазначив, що придбані сипучі будівельні матеріали використані під час виконання реконструкції з розширення комплекса будівель «Центру Вольво ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» по вул. Кільцева Дорога, 20/1 у Святошинському районі м. Києва, згідно договору № VU20130110 від 10 січня 2013 року, та виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва - Виробнича база та складські приміщення НВФ «Агросвіт» на території Путрівської сільської ради Васильківського району Київської області, згідно договору від 28 травня 2013 року. На підтвердження своєї позиції позивачем надано акт приймання виконаних будівельних робіт № 7 за серпень 2013 року, підписаний позивачем та замовником - ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна», копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за серпень 2013 року, акту приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року та підсумкової відомості ресурсів (витрати по факту), підписані позивачем та замовником - ТОВ НВФ «Агросвіт».

13 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Азбі», як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІV Кабель-Сервіс», як підрядником, укладено договір № А01-05, за умовами якого підрядник приймає на себе зобов'язання виконати роботи з монтажу структурованої кабельної системи для передачі комп'ютерної та мовної інформації на об'єкті «Комплекс робіт по реконструкції з розширення комплексу будівель «Центру Вольво» товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» по вул. Кільцева дорога, 20/1а в Святошинському районі м. Києва» з матеріалів підрядника та здати роботи замовнику.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Азбі» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІV Кабель-Сервіс» підписані договірна ціна, локальний кошторис № 2-1-1.

30 серпня 2013 року підписані довідка про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за серпень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року, підсумкову відомість ресурсів (витрати - за пийнятими нормами); 30 вересня 2013 року підписані довідка про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за вересень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року, підсумкову відомість ресурсів (витрати - за прийнятими нормами); 29 листопада 2013 року підписані довідка про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за листопад 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, підсумкову відомість ресурсів (витрати - за прийнятими нормами).

Позивачем сплачені кошти за виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «ІV Кабель-Сервіс» роботи, що підтверджується виписками по рахунку в ПАТ «Банк «Київська Русь» за 10 грудня 2013 року, 12 грудня 2013 року, 23 грудня 2013 року.

Під час розгляду справи представник позивача зазначив, що будівельні роботи проведені на виконання умов договору, укладеного між позивачем та ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» № VU20130110. На підтвердження належного виконання свої зобов'язань щодо створення структурної кабельної системи позивачем надано підписаний ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» акт № 1/3 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року, акт № 1/6 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року.

Згідно видаткових накладних від 17 жовтня 2013 року № АГ00002967 та від 31 жовтня 2013 року № АГ00003056, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азбі» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «АльянсГрупп» двері металеві, загальною вартістю 12 600 грн.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «АльянсГрупп» виписало на користь позивача податкові накладні:

- № 189 від 31 жовтня 2013 року на загальну суму 7 400 грн., в тому числі ПДВ - 1 233,33 грн.;

- № 89 від 17 жовтня 2013 року на загальну суму 5 200 грн., в тому числі ПДВ - 866,67 грн.

Позивачем сплачені кошти за придбаний товар, що підтверджується випискою по рахунку в ПАТ «Банк «Київська Русь» 4 листопада 2013 року.

Представник позивача під час розгляду справи зазначив, що металеві двері встановлені на об'єкті будівництва - Виробнича база та складські приміщення НВФ «Агросвіт» на території Путрівської сільської ради Васильківського району Київської області, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2013 року та актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «Азбі», ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», ТОВ «ТОВ ІV Кабель Сервіс», ПП «Кулмен Плюс», ТОВ «Альянс Груп», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Альянс будівельників України» вчинені дії, згідно укладених договорів, що підтверджується відповідними первинними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азбі» замовило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Совстройакт» послуги автовежі 22 м.

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 302 від 10 червня 2014 року, № 338 від 19 червня 2014 року, № 356 від 27 червня 2014 року, № 420 від 14 липня 2014 року, № 431 від 23 липня 2014 року, № 446 від 4 серпня 2014 року, № 450 від 14 серпня 2014 року, № 489 від 29 серпня 2014 року, № 499 від 10 вересня 2014 року, № 502 від 15 вересня 2014 року та № 511 від 23 вересня 2014 року, ТОВ «Совстройакт» надані послуги автовежі 22 м та подано спецтехніку на об'єкт с. Корюківка, Чернігівська область.

Як вбачається з підписаних між позивачем та машиністом ТОВ «Совстройакт» ОСОБА_4 рапортів часу обліку відпрацьованих машино-часів автовежі, роботи проводилися в періоди 01.06.-10.06.2014, 09.06.-18.06.2014, 18.06.-27.06.2014, 06.07.-14.07.2014, 19.07.-24.07.2014, 29.07.-04.08.2014, 07.08.-19.08.2014, 20.08.-29.08.2014, 09.09.-10.09.2014, 11.09.-15.09.2014, 19.09.-23.09.2014.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Совстройакт» виписало на користь позивача податкові накладні:

- № 253 від 10 червня 2014 року на загальну суму 18 000 грн., в тому числі ПДВ - 3000 грн.;

- № 289 від 19 червня 2014 року на загальну суму 14 000 грн., в тому числі ПДВ - 2333,33 грн.;

- № 317 від 27 червня 2014 року на загальну суму 14 000 грн., в тому числі ПДВ - 2333,33 грн.;

- № 371 від 14 липня 2014 року на загальну суму 14 000 грн., в тому числі ПДВ - 2333,33 грн.;

- № 380 від 23 липня 2014 року на загальну суму 14 000 грн., в тому числі ПДВ - 2333,33 грн.;

- № 394 від 4 серпня 2014 року на загальну суму 14 000 грн., в тому числі ПДВ - 2333,33 грн.;

- № 399 від 14 серпня 2014 року на загальну суму 14 000 грн., в тому числі ПДВ - 2333,33 грн.;

- № 437 від 29 серпня 2014 року на загальну суму 14 000 грн., в тому числі ПДВ - 2333,33 грн.;

- № 447 від 10 вересня 2014 року на загальну суму 4 999,97 грн., в тому числі ПДВ - 833,33 грн.;

- № 450 від 15 вересня 2014 року на загальну суму 8 000 грн., в тому числі ПДВ - 1333,36 грн.;

- № 459 від 23 вересня 2014 року на загальну суму 12 800 грн., в тому числі ПДВ - 2133,38 грн.

Позивачем сплачені кошти за надані послуги, що підтверджується випискою по рахунку в ПАТ «Банк «Київська Русь» за 20 червня 2014 року, 27 червня 2014 року, 28 липня 2014 року, 29 серпня 2014 року, 18 вересня 2014 року.

Представник позивача під час розгляду справи зазначив, що послуги з автовежи необхідні були для виконання робіт на об'єкті будівництва - Будівництво складу готової продукції ПАТ «Слов'янські шпалери - КФТП», вул. Предзаводська, 4, м. Крюківка, Чернігівська область, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень-1 2014 року та актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень-1 2014 року.

При цьому, суд зазначає, що акти здачі-прийняття робіт містять необхідні реквізити (назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції), визначені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, яка діяла на дату складання актів виконаних робіт.

Відсутність в актах здачі-прийняття робіт інформації про реєстраційний номер транспортного засобу не може бути підставою для висновків про непідтвердженість фактичного надання послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено реальність господарської операції.

Проаналізувавши надані позивачем первинні документи, судом встановлено їх відповідність вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Разом з тим, позивач на підтвердження використання отриманого товару та послуг у власній господарській діяльності надано договори та первинні документи, складені, зокрема, за участю ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна», ПАТ «Слов'янські шпалери - КФТП», НВФ «Агросвіт».

З огляду на встановлене та враховуючи, що позивачем надано первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю ТОВ «Азбі», ТОВ «Совстройакт», ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», ТОВ «ТОВ ІV Кабель Сервіс», ПП «Кулмен Плюс», ТОВ «Альянс Груп», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Альянс будівельників України», які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення, висновки відповідача про те, що первинні документи складені за участю позивача та його контрагентів не підтверджують факт здійснення господарських операцій, судом до уваги не приймаються.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час проведення перевірки зроблений висновок щодо неправомірності формування позивачем податкового кредиту та валових витрат з наступних підстав.

Чисельність працюючих ТОВ «Совстройакт», ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», ТОВ «ІV-Кабель Сервіс», ПП «Кулмен Плюс», ТОВ «Альянс Груп», ТОВ «Атрас-Трейдінг» - 1 особа, дані про наявність основних засобів відсутня. ТОВ «Совстройакт» податкові декларації з податку на додану вартість за червень, липень, серпень, вересень 2014 року до податкового органу не подані. Висновками акту Державної податкової інспекції у Подільському районі від 6 березня 2014 року № 124/26-56-22-03-09 ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» податкові зобов'язання за червень 2013 року зменшено та визначено у розмірі 0 грн. Висновками акту Об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова від 19 березня 2014 року № 563/26-53-22-03 ТОВ «ІV-Кабель Сервіс» податкові зобов'язання за червень 2013 року зменшено та визначено у розмірі 0 грн. Висновками акту Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції № 30/22-10/37170280 від 25 січня 2014 року ПП «Кулмен Плюс» податкові зобов'язання за вересень 2013 року зменшено та визначено у розмірі 0 грн. ТОВ «Альянс Груп» податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2013 року до податкового органу не подана. Висновками акту Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві № 2488/26-59-22-07 від 24 грудня 2013 року ТОВ «Атрас-Трейдінг» податкові зобов'язання за липень 2013 року зменшено та визначено у розмірі 0 грн., свідоцтво платника ПДВ анульовано 5 травня 2014 року. Висновками акту Державної податкової інспекції у Шевченківському районі № 421/2201 від 06.02.2014 ТОВ «Альянс будівельників України» зменшено зобов'язання по взаєморозрахункам з ТОВ «Азбі» за червень 2013 року на суму 40 726 грн. . Висновками акту Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві № 1957/26-59-22-08 від 26 серпня 2014 року ТОВ «Компанія Термал» податкові зобов'язання за лютий 2013 року зменшено та визначено у розмірі 0 грн.

При цьому, суд зазначає, що податкова інформація не є імперативною ознакою протиправності діяльності суб'єкта господарювання та не може розцінюватися як беззаперечне свідчення фіктивності усіх господарських операцій, здійснюваних такою особою.

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких податкових накладних, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Разом з тим, суд зазначає, що помилковими є твердження контролюючого органу про відсутність здійснення господарських операцій, зроблене на підставі отриманих актів, виходячи з відсутності у ньому об'єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, а також аналізу первинних документів по взаємовідносинам із позивачем.

Слід зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування та податкового законодавства, а тому можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента-постачальника, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є безумовною підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та позбавлення його права сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі №826/1244/13-а.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідач не навів жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності сторін цих операцій, незвичності цих операцій для цих осіб, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б в сукупності могли свідчити про фіктивність вчинення операцій, відсутність факту поставки товару та виконання послуг, а також того, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди чи заволодіння майном держави.

При цьому, суд також визнає необгрунтованими висновки відповідача щодо неправомірності віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з Київською філією ПрАТ «Укрїнська гірничо-металургійна компанія» з тих підстав, що позивач не повинен нести відповідальність за неподання ПрАТ «Укрїнська гірничо-металургійна компанія» до контролюючого органу повідомлення про делегування філіям (структурним підрозділам) права виписки податкових накладних та ведення частини реєстру отриманих та виданих податкових накладних.

З огляду на встановлене, суд зазначає, що позивачем правомірно віднесено до собівартості реалізованих послуг вартість послуг автовежі, наданих ТОВ «Совстройакт» та до податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Совстройакт», ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», ТОВ «ТОВ ІV Кабель Сервіс», ПП «Кулмен Плюс», ТОВ «Альянс Груп», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Альянс будівельників України», Київською філією ПрАТ «Укрїнська гірничо-металургійна компанія», тому податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 20 квітня 2016 року № 122/26-15-14-01-02 та № 123/26-15-14-01-02 визнаються протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Азбі" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 20.04.2016 № 122/26-15-14-01-02 та № 123/26-15-14-01-02.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Азбі" (код 32049047) судовий збір у розмірі 3679 (три тисячі шістсот сімдесят дев"ять) грн. 93 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (046, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст постанови складений 23 лютого 2018 року.