Справа № 607/11743/17
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2018 Справа №607/11743/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні йому до страхового стажу, який дає право для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи на посаді водія у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 26.06.1982 року по 26.12.1984 року та зобов»язати Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати йому до страхового стажу зазначений періоди роботи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного відповідач протиправно не зарахував йому до страхового стажу період роботи на посаді водія у колгоспі «Росія» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області. 26.06.2017 року він звернувся у Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про зарахування страхового стажу, однак відповідач листом №12479/05 від 14.07.2017 року відмовив йому у проведенні перерахунку стажу, мотивуючи це тим, що у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Росія» за 1982-1984 роки не зазначено повністю його ім»я, прізвище та по батькові, в вказано лише «ОСОБА_1». Вказану відмову позивач вважає неправомірною, оскільки наявність у нього відповідного страхового стажу підтверджується записами у його трудовій книжці, з яких вбачається, що 26.06.1982 року він був направлений для проходження курсів шоферів, а з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року працював шофером у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області та архівною довідкою Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425, а також даний факт можуть засвідчити свідки, які працювали разом із ним у колгоспі «Росія». Враховуючи наведене, просить його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

26.12.2017 року від Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачу з 11.02.2017 року призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв. Згідно із записами у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 26.06.1982 року був направлений на курси шоферів, проте жодних доказів отримання відповідної кваліфікації не надано. Зарахувати період роботи в колгоспі «Росія» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області немає підстав, оскільки згідно архівної довідки Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425 в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1982-1984 роки виявлено невідповідність, тобто по батькові заявника значиться «В», а саме: «ОСОБА_1», що не відповідає вимогам чинного законодавства. У книгах обліку трудового стажу позивач не значиться.

12.02.2018 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у зарахуванні йому до страхового стажу періоду роботи на посаді шофера у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 26.06.1982 року по 26.12.1984 року та зобов»язати Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок раніше призначеної йому пенсії, починаючи з 01.04.2017 року, зарахувавши до страхового стажу зазначений період роботи.

Позивач та його представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відносно позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов та просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у Тернопільському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області і з 11.02.2017 року йому призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку у відповідності до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

26.06.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати йому до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку період роботи водієм у колгоспі «Росія» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області з 15.07.1982 року по 28.12.1984 року.

Листом №12479/05 від 14.07.2017 року Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області повідомило позивача про те, що для зарахування стажу за період роботи з 15.07.1982 року по 28.12.1984 року на посаді водія колгоспу «Росія» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області йому необхідно надати довідку про встановлений та вироблений мінімум вихододнів. Архівну довідку Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425 взяти до уваги немає можливості, оскільки в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1982-1984 роки по батькові заявника значиться «В», а саме: «ОСОБА_1».

В силу ч.1 ст.46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. «з» ст.13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

У відповідності до ст.24 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхування та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. До стажу роботи зараховується також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до записів у трудовій книжці позивача серії ВТ №8780807 ОСОБА_1 26.06.1982 року був направлений на курси шоферів; 12.05.1983 року прийнятий на роботу шофером у колгосп «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області та звільнений з роботи 26.12.1984 року.

Згідно п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР №310 від 21.04.1975 року основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову діяльність колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. У випадку відсутності трудової книжки колгоспника, або у разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

За приписами ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Зі свідоцтва Теребовлянського спортивно-технічного клубу ДОСААФ серії ЗП №345378 виданого 17.02.1983 року, вбачається, що ОСОБА_1 в період з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року по програмі підготовки водіїв автомобілів третього класу, вказане підтверджується екзаменаційною карткою водія.

Згідно архівної довідки Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425 у документах архівного фонду Товариства власників земельних та майнових паїв «Галичина» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області є відомості, що протоколом №1 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Росія» від 18.02.1984 року затверджено мінімум людино-днів на 1984 рік: чоловікам від 18 до 55 років-250л/днів. В книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1982-1984 роки є відомості про оплату праці ОСОБА_1 В протоколах засідань правління та уповноважених членів колгоспу за 1982-1983 роки відомостей про встановленим мінімум вихододнів немає.

Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, передбачено, що трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації(в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що з позивачем знайома з 1970 року. В період з 1983 року по 1984 рік ОСОБА_1 працював водієм у колгоспі «Росія» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області. Вона особисто здійснювала нарахування заробітної плати позивачу, але на той час книги обліку заповнювалися в ручному режимі і анкетні дані осіб писали скорочено -ОСОБА_1 Позивач був занятий на роботі повний робочий день.

Свідок ОСОБА_5 вказав, що він працював водієм у колгоспі «Росія» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області з 1975 року по 2000 рік. Позивач працював у цьому ж колгоспі водієм в період з 1982 року по 1984 рік.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та доданими до матеріалів справи документами підтверджено, що позивач ОСОБА_1 в період з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року проходив навчання на курсах шоферів в Теребовлянському спортивно-технічному клубі ДОСААФ та з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року працював на посаді шофера у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області, що підтверджується наявними у його трудовій книжці записами та показаннями свідків.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд приходить до переконання, що при обчисленні позивачу стажу, який дає право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідачем протиправно не включено до страхового стажу період проходження курсів шоферів в Теребовлянському спортивно-технічному клубі ДОСААФ з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року, а також період роботи на посаді шофера у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року за фактичною тривалістю.

Аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення, шляхом визнання протиправними дій Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду проходження курсів шоферів в Теребовлянському спортивно-технічному клубі ДОСААФ з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року, а також періоду роботи на посаді шофера у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року, зобов'язавши Тернопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження курсів шоферів в Теребовлянському спортивно-технічному клубі ДОСААФ з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року, а також період роботи на посаді шофера у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року за фактичною тривалістю з врахуванням архівної довідки Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425 та провести перерахунок раніше призначеної пенсії за віком, починаючи з часу звернення позивача із відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії, тобто з 01 квітня 2017 року.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, право компенсування судових витрат, понесених стороною на користь якої ухвалено рішення, визначене ст. 139 КАС України, тому суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 640,00 грн. слід компенсувати останньому за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 19, 72 - 77, 139, 242 - 246, 255 КАС України, ст.19, ч.1 ст.46 Конституції України, ст.ст.52, 55, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду проходження курсів шоферів в Теребовлянському спортивно-технічному клубі ДОСААФ з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року, а також періоду роботи на посаді шофера у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року за фактичною тривалістю з врахуванням архівної довідки Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження курсів шоферів в Теребовлянському спортивно-технічному клубі ДОСААФ з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року, а також період роботи на посаді шофера у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року за фактичною тривалістю з врахуванням архівної довідки Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425 та здійснити перерахунок раніше призначеної йому пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640,00 грн. відшкодувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (м.Тернопіль вул.Руська, 17, ).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич