Справа № 343/2011/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/12549/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Ніколіна В.В., Багрія В.М.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2017 року суддя Лицур І.М., час ухвалення 14.01 год., місце ухвалення м.Долина у справі № 343/2011/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП у м.Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Семціва Михайла Михайловича про скасування постанови, дата складення повного тексту не зазначено, -

В С Т А Н О В И Л А:

06.11.2017р. позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 388108 від 18.10.2017 року, винесену інспектором роти № 2 БУПП у м.Івано - Франківську лейтенантом поліції Семцівим М.М. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., а провадження у справі закрити.

Позов обґрунтовує тим, що Правил дорожнього руху не порушувала. Вважає, дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на неї адміністративного стягнення є протиправними. Оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України щодо її змісту та процедури схвалення, складалася інспектором без врахування її зауважень та пояснень пасажира її автомобіля, конкретної дорожньої обстановки. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення базується виключно на припущеннях.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2017р. позов задоволено частково. Скасовано постанову серії АР № 388108 від 18.10.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Семцівим М.М., як протиправну.

Провадження в справі в частині вимог ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, закрито судом першої інстанції.

Не погодившись із винесеною постановою суду, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідач подав апеляційну скаргу і просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести рішення, яким відмови в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 388108 від 18.10.2017 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу, та оголошено її зміст. Позивач відмовився ознайомлюватися із постановою та проставляти на ній свій підпис для отримання копії оскаржуваної постанови. Так як, позивач відмовився підписувати постанову, відповідач відповідно не надав на місці складання постанови її копію, а у відповідності до ст. 285 КУпАП така була направлена поштою 19 жовтня 2017 року за вих. № 5755, про що свідчить відмітка на самій постанові.

Крім цього, щодо доказу скоєння вчинення позивачкою правопорушення, апелянт вважає достатність безпосереднього спостереження поліцейськими, які фіксують це в постанові про адмінправопорушення і оцінку доказів дають за внутрішнім переконання.

14.02.2018р. на адресу суду від позивачки надійшло заперечення (так зазначено) на апеляційну скаргу та зазначає, що відповідач не надав доказів на спростування її тверджень.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і таке вбачається із оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 388108 від 18.10.2017 року, винесеної інспектором роти № 2 БУПП у м.Івано-Франківську лейтенантом поліції Семцівим М.М., ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., оскільки остання 18 жовтня 2017 року о 16.35 год. в м.Івано-Франківську на перехресті вулиць Василіянок та Галицької, керуючи транспортним засобом «ТОYOTА COROLLA», номерний знак НОМЕР_1 проїхала перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора, чим порушила п. 8.7.3 (з) ПДР.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення є неправомірною, виходячи з наступного:

Адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність - ст.9 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Згідно з п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення, зокрема: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху. Тобто, складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП не є обов'язковим.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З досліджених судом першої та апеляційної інстанції, матеріалів вбачається, що позивачка від самого початку заперечувала свою вину, категорично стверджуючи, що проїхала перехрестя на дозволений (зелений) сигнал світлофора, що і не стверджується відеозаписом, на який покликається апелянт.

В матеріалах справи відсутній запис, як зі стаціонарної, так і з нагрудної камери, яким стверджується сам факт порушення позивачкою правил дорожнього руху - п.8.7.3 (з) ПДР.

Долучений до справи відеозапис лише стверджується зупинення транспортного засобу позивачки, процедуру складення постанови та освідчення на стан алкогольного сп»яніння останньої.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо послідовності показів позивачки, в т.ч., що вона перетинала перехрестя на дозволений сигнал світлофора, рухаючись за іншим автомобілем.

Колегія суддів керуючись вимогами глави 5 КАС України основних положень про докази, вважає, що в матеріалах справи відсутні докази скоєння позивачкою інкримінованого адміністративного правопорушення - ч.2 ст.122 КУпАП, а, відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта на суб»єктивність визначення поліцейськими факту порушення позивачкою ПДР, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі повинні бути підтверджені іншими доказами.

Окрім того, в суду першої інстанції, на час прийняття рішення, не було повноважень на закриття провадження у справі, оскільки такі належали органу правомочному розглядати справу про адміністративне правопорушення, т.я. ст.293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, а, відтак, в цій частині вимог слід було відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

На час апеляційного розгляду справи, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, з 15.12.2017р. суд наділений повноваженнями, щодо скасування рішення суб»єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, що й слід застосувати до даних вимог, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

керуючись ст.243 ч.3, 286, 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задоволити частково.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2017 року у справі № 343/2011/17 - скасувати та прийняти нову, якою позов задоволити.

Скасувати постанову серії АР № 388108 від 18.10.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Семцівим М.М., як протиправну.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді В. М. Багрій
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 26.02.18