Справа № 815/2613/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
УХВАЛА

08.02.2018 Київ К/9901/814/17 815/2613/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №815/2613/17 за позовом Приватного підприємства-фірми «Асоль» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.01.2017 №,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство-фірма «Асоль» у травні 2017 року звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.01.2017 №.

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 04.07.2017 позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12.12.2017 залишив постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 без змін.

Головне управління ДФС в Одеській області 14.12.2017 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №815/2613/17.

Верховний Суд ухвалою від 28.12.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частин четвертої та п'ятої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою), з огляду на ненадання документу, який належним чином підтверджує повноваження представника, який підписав касаційну скаргу, а також документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 28.12.2017 була отримана відповідачем 09.01.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №672.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником надіслано до суду оригінал довіреності Головного управління ДФС в Одеській області на представництво відповідача, завірену особою, на яку така довіреність видана (ОСОБА_1), а також клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги в частині надання документу про сплату судового збору.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на те, що станом на початок 2018 року кошторис податкового органу на 2018 рік не затверджено.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною п'ятою статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017, чинній на момент звернення до суду з клопотанням про продовження процесуального строку та на момент вирішення судом питання щодо вказаного клопотання) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Лише наявність об'єктивних та непереборних обставин, які перешкоджають вчиненню процесуальних дій в межах встановленого ухвалою суду строку може бути підставою для продовження такого строку.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

Згідно з абзацом 2 пункту 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб'єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися об'єктивною підставою для продовження встановленого судом строку для усунення недоліків касаційної скарги.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Крім того, надіслана скаржником копія документу про підтвердження повноважень особи, якою підписано касаційну скаргу, не є документом, що посвідчує повноваження на представництво Головного управління ДФС в Одеській області, оскільки доказів наявності у особи, якою завірено таку копію, встановлених законом повноважень щодо засвідчення копії довіреності для суду касаційної інстанції не надано.

Враховуючи викладене, на момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 28.12.2017 про залишення касаційної скарги без руху не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332, підпунктом 12 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС в Одеській області в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №815/2613/17.

2. Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №815/2613/17 за позовом Приватного підприємства-фірми «Асоль» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.01.2017 № - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Шипуліна
З оригіналом згідно.

Помічник судді Ю.А.Пашко

Помічник судді Ю.А. Пашко