Справа № 236/3626/17
Суддя: Бєлоусов А. Є.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/3626/17
Провадження № 2-а/236/145/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області про визнання рішення відповідача протиправним, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області про визнання рішення відповідача протиправним, зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує такими обставинами. ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа з районів проведення АТО зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, 27.03.2017 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області із заявою про призначення їй пенсії за віком. Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман від 29.06.2017 року № 12 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки, на думку посадових осіб відповідача, вона не має достатнього для призначення пенсії страхового стажу.

ОСОБА_1 вважає таке рішення відповідача протиправним, вказує, що трудову книжку на підтвердження свого трудового стажу вона надати не може через втрату цього документа у 1995 році, відповідачем не було враховано довідку від 21.08.2002 року № 132 ВАТ «Маріупольська сільгосптехніка» про стаж її роботи на підприємстві Жданівське МРПО «Сільгосптехніка», довідки ПП «Приват Архів» (м. Горлівка) щодо її роботи у ТОВ Комерційний центр «Сервіс», на Горлівському ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівельному заводі ім. Кірова. Також позивач з 09.09.1994 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець у Горлівській ОДПІ, з 19.06.2012 року взята на облік як платник єдиного внеску Управлінням ПФУ у Микитівському районі м. Горлівки, вказаного страхового стажу в сукупності цілком достатньо для призначення їй пенсії за віком.

Позивач посилається на норми ОСОБА_3 України як норми прямої дії, що гарантують їй право на соціальне забезпечення, неврахування відповідачем довідок, які видані підприємством, розташованим на тимчасово непідконтрольній території України, позивач вважає неправомірним, ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення субєкта владних повноважень щодо відмови у призначенні їй пенсії, зобовязати відповідача таку пенсію їй призначити.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений адміністративний позов підтримала повністю, просила його задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позивача, вказала, що позивач надала на підтвердження наявного у неї страхового стажу архівні довідки, однак ці довідки видані підприємством, що знаходиться у м. Горлівка Донецької області, на території, тимчасово непідконтрольній державній владі України, а відповідно це унеможливлює перевірку працівниками ПФУ достовірності викладеної у довідках інформації, тому рішення від 29.06.2017 року № 12 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком є правомірним.

Для участі у засіданні щодо розгляду справи по суті сторони не прибули, надали до суду заяви, в яких просили здійснювати розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Суд, зясувавши позицію щодо предмету позову позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, надані відповідачем матеріали пенсійної справи на імя ОСОБА_1, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, 21.04.1958 р. н., є громадянкою України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, внесена до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, як внутрішньо переміщена особа з районів проведення АТО зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9-15).

27.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області із заявою про призначення їй пенсії за віком (а.с.54). Позивач надала документи на підтвердження наявності у неї страхового стажу.

Зокрема, згідно із свідоцтвом серії В01 № 280673, ОСОБА_1 була зареєстрована виконкомом Горлівської міської ради як фізична особа-підприємець з 09.09.1994 року; з 19.09.1994 року зареєстрована як платник податків у Микитівському відділенні Горлівської ОДПІ, взята на облік як платник єдиного внеску Управлінням ПФУ в Микитівському районі м. Горлівки (а.с.21-23). 09.02.2015 року здійснена реєстрація припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 Відповідно до довідки Горлівської ОДПІ від 18.02.2015 року (а.с.53) під час здійснення підприємницької діяльності позивач з 01.01.2013 року по 09.02.2015 року застосовувала спрощену систему оподаткування, довідку про систему оподаткування за період травень 2002 року грудень 2012 року Горлівська ОДПІ надати не має можливості, оскільки реєстраційні справи платників податків залишились на території, тимчасово непідконтрольній державній владі України (м. Горлівка).

Відповідно до довідки ВАТ «Маріупольська сільгосптехніка» від 21.08.2002 року ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Хлистун») ОСОБА_4 працювала у Жданівському МРПО «Сільгосптехніка» з 15.07.1975 року по 29.06.1976 року (а.с.32).

З інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є у вільному доступі, вбачається, що Приватне АТ «Маріупольська сільгосптехніка» (до зміни організаційно-правової форми Відкрите АТ «Маріупольська сільгосптехніка» ) не перебуває у стані припинення, зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.28-31).

Зі змісту наданих позивачем диплома серії НТ № 120966 від 02.04.1992 року та виписки з семестрових та екзаменаційних відомостей вбачається, що ОСОБА_1 навчалась у Горлівському машинобудівельному технікумі з 1989 по 1992 рр. (а.с.16-17).

Також позивачем надана архівна довідка ПП «Приват Архів» (м. Горлівка) від 04.07.2017 року (а.с.33), згідно з якою ОСОБА_1 з 15.03.1980 року по 04.07.1984 року працювала у Комбінаті непромислових послуг (згодом реорганізоване у Горлівське виробниче обєднання побутового обслуговування населення - Горлівське орендне побутове підприємство «Сервіс»- ТОВ Комерційний центр «Сервіс»). Факт працевлаштування позивача у Комбінаті непромислових послуг також підтверджено наданою нею копією особової картки працівника № 11814 (а.с.18-20).

З інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є у вільному доступі, вбачається, що 05.04.2005 року припинено юридичну особу ТОВ Комерційний центр «Сервіс» (а.с.24-27).

Позивачем надана архівна довідка від 05.07.2017 року так званого «Трудового сектора Адміністрації м. Горлівка» (а. с. 34), згідно з якою ОСОБА_1 працювала на Горлівському ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівельному заводі ім. Кірова з 13.07.1984 року до 02.04.1993 року. Цією ж установою ОСОБА_1 надана довідка про розмір отриманої нею заробітної плати за період з січня 1988 року по грудень 1992 року (а.с.35).

В електронній базі даних Пенсійного фонду України містяться індивідуальні відомості про застраховану особу щодо ОСОБА_1П.(а.с.37-39).

Рішенням Управління ПФУ у м. Красний Лиман Донецької області від 29.06.2017 року № 12 (а.с.36) позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. Підставою для такої відмови з боку відповідача стало те, що ОСОБА_1 не має достатнього для призначення пенсії страхового стажу, архівні довідки про працевлаштування на підприємствах м. Горлівки та про розміри отримуваної заробітної плати не були враховані, оскільки видані установами, фактично розміщеними на території, тимчасово непідконтрольній державній владі України (м. Горлівка Донецької області).

Оцінюючи в даному випадку правомірність відмови відповідача щодо призначення пенсії позивачу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Згідно зі ст. 46 ОСОБА_3 України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 ОСОБА_3 України).

Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україною 17.07.1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Визнанням права кожного на мирне володіння своїм майном, по суті, гарантовано право власності (ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Аналізуючи у своїй правозастосовній практиці питання мирного володіння майном, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що концепція «майна» в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999 року, заява № 31107/96, п. 54).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення такого віку право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_5 і старші після досягнення ними, зокрема, віку 57 років для жінок, які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Згідно з даними паспорта громадянина України ОСОБА_1 народилась 21.04.1958 року, на час вирішення питання про можливість призначення їй пенсії досягла віку 57 років.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий документ із записами у ньому, що підтверджують трудовий стаж, позивачем не було надано до Управління ПФУ у м. Красний Лиман, позивач пояснює це втратою трудової книжки.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній

трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання (п.8 Порядку).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Горлівки Донецької області) з-під контролю державної влади України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до ОСОБА_3 та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд при вирішенні адміністративного позову враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»). У цих та аналогічних справах Суд, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії («Namibia case»), наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території, контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням.

З огляду на це, суд не сприймає як обґрунтовані твердження представника відповідача про те, що Управління ПФУ у м. Красний Лиман Донецької області не може прийняти та перевірити інформацію, викладену у довідках з підприємства, наданих позивачем.

В електронній базі даних Пенсійного фонду України містяться індивідуальні відомості про застраховану особу щодо ОСОБА_1. У лютому 2015 року позивач припинила здійснення підприємницької діяльності, що підтверджено відповідним рішенням податкового органу, заборгованість позивача по сплаті єдиного внеску відсутня.

Отже, надані позивачем документи у своїй сукупності підтверджують наявність у ОСОБА_1 страхового стажу, достатнього для призначення їй пенсії за віком на умовах, визначених ст. 26 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Суд вбачає підстави для визнання рішення відповідача протиправним і вживає заходів для відновлення порушеного права шляхом зобовязання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з часу ухвалення протиправного рішення, яке порушує право позивача на соціальне забезпечення, тобто з 29.06.2017 року, оскільки на той час позивачем були надані до Управління ПФУ у м. Красний Лиман усі необхідні та достатні документи для призначення пенсії.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 132 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат.

Ухвалою судді від 11.12.2017 року при відкритті провадження в адміністративній справі за клопотанням позивача було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( в грошовому вираженні - 640,00 грн.)

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову та відстрочку сплати судового збору позивачем, суд присуджує на корить держави судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 8,19,46,64,68 ОСОБА_3 України, ст.ст. 2,5,6,7,19, 132,139,241,242,243,244,245 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області про визнання рішення відповідача протиправним, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області 29.06.2017 року № 12 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області (юридична адреса: Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд.15; ідентифікаційний номер за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 20388259) призначити ОСОБА_1 (21.04.1958 р. н., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як внутрішньо переміщена особа з районів проведення АТО зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) пенсію за віком, починаючи з 29.06.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області на користь держави судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення такого рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -