Справа № 2-а-5341/11
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/187/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2017 року про продовження стоку пред'явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому провадженні, постановлену під головуванням судді Калиновського М.М. в м.Снятин, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою про продовження строку предявлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому провадженні.

Вказана заява обґрунтована тим, що 01.11.2011 Снятинський районний суд прийняв постанову по справі №2-а-5341/11 за її позовом до УПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області. Дану постанову було оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду та апеляційну скаргу УПФУ в Снятинському районі залишено без задоволення, а постанову суду - без змін. Про результати розгляду справи заявниці не було відомо, а тому вона пропустила строк предявлення його до виконання. Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 р. №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» 1 квітня відбулася реорганізація Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі шляхом приєднання до Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. При предявленні виконавчого листа до виконання заявниці було відмовлено у його прийнятті, тому звернулася до суду із заявою в якій просить продовжити строк предявлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2017 заяву задоволено, поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа у справі №2а-5341/11 до виконання та замінено сторону боржника Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області його правонаступником Коломийське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Не погоджуючись з постановленням вказаної ухвали, її оскаржило в апеляційному порядку Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. Просить ухвалу суду скасувати та і прийняти нову, якою у задоволенні вимог заявника відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги Коломийське ОУПФУ зазначає, що судом першої інстанції постанова винесена 01.11.2011, а Львівським апеляційним адміністративним судом у справі прийнято рішення 21.11.2013. Вважає посилання заявниці про те, що про винесення рішення щодо розгляду апеляційної скарги відповідача вона дізналася лише в 2017 році, свідчить , що ні заявниці, ні її представник не цікавились даною справою, не звертались до суду про надання інформації щодо стану розгляду справи протягом 4 років з дня винесення рішення судом апеляційної інстанції, а з дня винесення рішення судом першої інстанції 6 років. В іншому випадку заявниця не пропустила б термін предявлення виконавчого листа до виконання аж на три роки. Крім того, згідно змісту поданої до суду заяви від 26.10.2017, державною виконавчою службою не відкрито виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа по цій же справі, а тому замінювати одну із сторін виконавчого провадження її правонаступником не потрібно.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не зявились, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

26 жовтня 2017 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про продовження строку предявлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому провадженні.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 щодо поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення вимог заявника, керуючись положеннями статей 261, 264 КАС України в редакції на час прийняття рішення. При тому суд виходив з істотності та поважності причин пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, а також необхідності заміни сторони боржника у виконавчому провадженні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки суду першої інстанції частково є вірними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01.11.2011 постановою Снятинського районного суду Івано-Фанківської області задоволено частково позов ОСОБА_2 у справі № 2а-5341/2011.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем на нього подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року у справі № 2а-5341/2011 (апеляційне провадження № 9104/141729/12) вищезазначену постанову суду залишено без змін.

На підставі заяви від 06.10.2017 ОСОБА_2 20.10.2017 видано виконавчий лист по справі № 2а-5341/11, а також рішення суду першої та апеляційної інстанцій.

26 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Снятинського районного суду з заявою про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому провадженні, яку аргументувала тим, що про винесення ухвали Львівським апеляційним адміністративним судом їй не було відомо, є людиною без юридичної освіти, не знала про терміни розгляду справи апеляційним судом, а також їй не приходило ніяких листів з Львівського апеляційного адміністративного суду. При зверненні до суду стало відомо про те, що справа розглянута і повернута в суд першої інстанції. У прийнятті виконавчого листа до виконання було відмовлено у звязку з пропуском строку звернення до виконання виконавчого листа. Вважає що пропустила вказаний строк з поважних причин, а тому просить його продовжити. Також просить суд у звязку з реорганізацією УПФУ України в Снятинському районі замінити сторону Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області на його правонаступника Коломийське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Відповідно до ст.14 КАС України (в редакції від 03.08.2017) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 ст. 258 КАС України (в редакції від 03.08.2017) визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Згідно частини 1 статті 261 КАС України (в редакції від 03.08.2017) стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Звертаючись до адміністративного суду з заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, стягувач повинен обґрунтувати поважність причин пропущення строку із посиланням на відповідні докази, а суд повинен перевірити, чи є підстави вважати причини пропуску такого строку поважними.

Судом зазначено, що процесуальним законодавством не визначено переліку причин, які є поважними та за наявності яких суд повинен поновити пропущений строк. При цьому, поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Як встановлено судом, виконавчий лист у адміністративній справі №2а-5341/11 видано Снятинським районним судом Івано-Франківської області 20 жовтня 2017 року. Строк його пред'явлення до виконання визначено 21 листопада 2017 року, відтак - на момент видачі виконавчого листа строк пред'явлення його до виконання закінчився.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про те, що з набранням законної сили постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року у відповідача виник обов'язок нарахування та виплати коштів позивачу на підставі вищевказаного рішення, позивач обґрунтовано міг розраховувати на добровільне виконання відповідачем судового рішення.

Такий висновок відповідає рішенню Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06 жовтня 2011 року, в якому зазначено, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні ст.1 Першого протоколу.

Також відповідно до ст. 1 Першого протоколу рішення Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «ОСОБА_3 проти України» Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном.

У рішенні від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд з прав людини: по-перше, нагадав, що п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини надано кожному право звертатися до суду у разі будь - якого спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що являє право порушувати позовне провадження у судах з питань цивільно-правового характеру; проте таке право було б ілюзорним, якби правова система держави-учасника Європейської конвенції припускала, щоб судове рішення, яке набрало чинності та є обов'язковим до виконання, залишалося б недіючим; по-друге, визнав немислимим, що п.1 ст.6 Конвенції, детально визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд справи, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень; по-третє, наголосив, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду».

Отже, виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав, відмова суду в поновленні строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа може призвести до не виконання рішення суду, що суперечить основним принципам національного законодавства України та наведеній практиці Європейського суду з прав людини.

В матеріалах справи наявний супровідний лист Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013, яким сторонам направлено копію судового рішення апеляційного суду.

Разом з тим, у справі відсутнє повідомлення про вручення вказаного судового рішення, а тому колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на те, що сторонам було належним чином вручено рішення суду. Відтак, доказів суду не представлено, що заявниця знала про постановлення Львівським апеляційним адміністративним судом 21 листопада 2013 року ухвали, якою постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2011 року у справі № 2а-5341/11 залишено без змін.

Враховуючи наведені заявником причини пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо його поновлення.

Однак, суд першої інстанції, приймаючи рішення щодо замінити сторони боржника Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області, його правонаступником Коломийське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у виконавчому листі по справі № 2а-5341/2011, виданого Снятинським районним судом Івано-Франківської області 20.10.2017, помилково керувався положеннями статті 264 КАС України (в редакції від 03.08.2017) враховуючи те, що як слідує з заяви ОСОБА_2, заявник просив провести заміну сторони відповідача його правонаступником за правилами ст. 55 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 КАС України (в редакції від 03.08.2017) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» уряд реорганізував деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття та приєднання, а також перейменував їх згідно з додатками 1 та 2.

Згідно додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988 управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області приєднано до Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Частиною 2 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема , неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частини 1, 2 статті 317 КАС України).

Статтею 52 КАС України унормовано процесуальне правонаступництво, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обовязкові для особи, яку він замінив.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суду першої інстанції необхідно було провести заміну сторони її правонаступником за правилами статті 55 КАС України, а не статті 264 КАС України (в редакції від 03.08.2017), чим допустив порушення норм матеріального права, а тому судове рішення в частині мотивації щодо задоволення вимоги заявника про заміну сторони підлягає скасуванню з прийняттям у ній нового рішення.

Керуючись ст.ст., 294, 308, 310, 312, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2017 року в частині прийняття рішення щодо заміни сторони боржника у виконавчому листі справа № 2а-5341/2011 р. від 01.11.2011, виданого Снятинським районним судом Івано-Франківської області 20.10.2017, скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

Допустити на стадії виконання постанови Снятинського районного суду Івано-Фанківської області від 01 листопада 2011 року у справі № 2а-5341/2011 заміну Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області на його правонаступника - Коломийське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

В решті ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_3
Повне судове рішення виготовлено 08.02.2018.