Справа № 553/2800/17
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2800/17
Провадження № 2-а/553/6/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.02.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Заяц А.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Харкова, Ничик Володимира Миколайовича, патрульний Управління патрульної поліції у м. Харкові про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Харкова, Ничик Володимира Миколайовича - патрульного Управління патрульної поліції у м. Харкові про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив визнати протиправним дії патрульного дорожньої поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові Ничика Володимира Миколайовича, нагрудний знак № 00055325, скасувати постанову серії АР № 387624 від 16 жовтня 2017 року винесену патрульним дорожньої поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові Ничиком Володимиром Миколайовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але надав на адресу суду заяву, в якій проохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримував в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі про день та час слуханння справи були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані листи про отримання ними судової повістки в судове засіданння признчане на 19 лютого 2018 року.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов'язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Частиною 8 ст. 262 КАС України визначено, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справ из повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.

Суд дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що патрульним дорожньої поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові Ничиком В.М. 16 жовтня 2017 року було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн..

В позові позивачем вказувалось на обставини складенння даного оскаржуваного документу, так, 16 жовтня 2017 року позивач о 14 год. 40 хв. рухався автодорогою Київ - Харків в напрямку м. Харкова. В районі населенного пункту Гонтів Яр, що в напрямку м. Харкова, при підйомі вгору розташовано дві окремі проїзні частини, відокремлені одна від одної розділюльною смугою, спочатку переривчатою, а на самому підйомі суцільною смугою. В правій крайній проїзній частині рухався автомобіль «Волга» із невеликою швидкістю руху, близько 50 км/год, та позивач у відповідності до вимог п. 11.2 Правил дорожнього руху, змістився в лівий крайній ряд та здійснив випередження зазначеного автомобіля, що рухався поряд по суміжній смузі.

Позивачем вказувалось про те, що після цього, на відстані біля 50 метрів від суцільної лінії він включив правий поворот та змістився в праву крайнюю проїзну частину, оскільки на відставні близько 100-200 метрів від нього був розміщений інформаційно - вказівний знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», який показував кількість смуг на перехресті і дозволені маневри на данному відрізку шляху. У правій крайній смузі, в якій здійснював рух позивач, транспорт був довзволений прямо та направо, тобто ОСОБА_1 продовжував рух відповідно до вимог Правил дорожнього руху України та, не дивлячись на це, проїхавши близько 300 метрів, останній був зупинений працівниками поліції у крайній правій смузі, за 30 метрів від перехрестя, дія інформаційно - вказівного знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» поширюється виключно на перехрестя.

При цьому, як вказувалось в позові позивачем, що підставою для зупинення його, як вказувалося відповідачем поліцейським Ничик В.М. було порушення правил дорожнього руху, при цьому останнім не конкретизувалось причину та підстави зупинення та не зазначалась суть самого правопорушення вчиненого безпосередньо ОСОБА_1.

Більше того, стороною відповідача як в момент складення оскаржуваної постанови так і в ході судового розгляду справи не було надано суду доказів вчинення ОСОБА_1 порушення кваліфікованого за ч.1 ст. 122 КУпАп.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочиснтві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

В ході судового розгляду справи судом строні відповідача було надано визначений законодавцем термін для надання доказів на спростування обставин зазначених позивачем в позові, але при цьому відпопівдачами дане процесуальне право було знехтуване та будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на обгрунтування законності та правомірності винесення оскаржуваної постанови останніми суду надано не було.

Тобто, стороною відповідача доказів на підтвердження протиправності та умислі вчинення ОСОБА_1 дій, які кваліфікуються, як адміністративний проступок стороною відповідача надано не було.

Завданнями та функціями Управління патрульної поліції є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.

Таким чином, з огляду на нормативно - правові акти та у відповідності до фактичних обставини справи, дії відповідача щодо підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу є такими, що суперечать ст.9 КУпАП.

У відповідності до розділу І Правил дорожнього руху та у відповідності до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативно - правові акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

З метою забезпечення безпеки дорожнього руху транспортних засобів і пішоходів на перехресних напрямках у місцях перетину інтенсивних транспортних і пішохідних потоків регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою світлофорів. Необхідність такого регулювання дорожнього руху обумовлена Конвенцією «Про дорожні знаки і сигнали», де визначені основні вимоги до світлофорного регулювання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не створював своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху та відповідно не порушував Правил дорожнього руху.

Так, судом приймаються доводи позивача наведені в адміністративному позові про те, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не приймались до уваги доводи позивача та заперечення вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

При складанні інспектором поліції оскаржуваної постанови не було прийнято до уваги та надано належну оцінку фактичним обставинам справи, оскільки сама постанова містить розбіжності та невідповідності з фактичними обставинами. Так, в постанові інспектором поліції вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення на 474 кілометрі автодороги Київ- Харків, однак 474 кілометр знаходиться в районі авто ринку «Лоск» м. Харків, тобто майже за 58 кілометрів дальше від місця де позивач був зупинений, при цьому інспектором не було відображено, в якому напрямку руху рухався позивач та де останнього було зупинено.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові у пункті 6 не зазначено місце скоєння та обставини правопорушення та не зазначено, які саме правила дорожнього руху були порушені, та в чому саме полягало правопорушення.

При цьому, в постанові про притягнення ОСОБА_1 не зазначена об'єктивна сторона правопорушення та ступінь вини правопорушника.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до вказаних вище норм чинного законодавства, інспектором УПП у м. Харкові безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за Дорожнім рухом.

Право та порядок використання поліцейськими відео реєстраторів передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за №4/1.

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку відео фіксація правопорушення є беззаперечним доказом у справі.

Так, в ході судового розгляду справи стороною відповідача не було надано доказів відео фіксації правопорушення та взагалі не надано інформації про те, чи здійснювалась така фіксація правопорушення в момент складення оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395. Визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини та фактичні дані, постанова серія АР № 387624 від 16.10.2017 року, винесену патрульним дорожньої поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові Ничиком В.М. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАп у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, в зв'язку з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушенння, а провадження за вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 8,9, 72 243, 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Харкова, Ничик Володимира Миколайовича патрульного Управління патрульної поліції у м. Харкові про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправним дії патрульного дорожньої поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові Ничика Володимира Миколайовича, нагрудний знак № 00055325, скасувати постанову серії АР № 387624 від 16 жовтня 2017 року, винесену патрульним дорожньої поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові Ничиком Володимиром Миколайовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 255 грн..

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко