Справа № 826/15880/14
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 лютого 2018 року № 826/15880/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта"

до Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17 186 129,00 грн. (код КБК 11021000) у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000);

- зобов’язати відповідача провести зарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17 186 129, 00 грн. (код КБК 11021000) у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000) до повного їх погашення відповідно до заяви позивача від 15.07.2014 №18-00/194/2679 шляхом внесення відповідних змін до картки особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» ();

- зобов’язати відповідача зняти з нарахування у картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000), яка станом на 01.10.2014 становить 12 846,15 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2014 позов задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду 26.03.2015 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2014 в частині відмови в задоволенні позову, позов у відповідній частині задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.06.2016 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2014 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами повторного автоматичного розподілу справ між суддями, справу призначено судді Шулежку В.П.

У зв’язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя (суддя Шулежко В.П.), в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 19.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.06.2016, підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд стало те, що судами не було перевірено відсутність у позивача податкового боргу станом на 15 липня 2014 року та не з’ясовано правомірності розрахунку суми пені, яка обліковується в картці особового рахунку позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не зарахуванні переплати з податку на прибуток у сумі 17 186 129,00 грн. в рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток на підставі заяви позивача від 15.07.2014 №18-00/194/2679. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях, які наявні в матеріалах справи.

Судом здійснено заміну первинного відповідача на належного - Офіс великих платників податків ДФС, в зв’язку із зміною найменування.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент переходу до розгляду справи в порядку письмового провадження) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглянута в порядку письмового провадження з урахуванням положень п.10 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачаться з матеріалів справи, станом на червень 2014 року у ПАТ «Укртранснафта» виникла переплата з податку на прибуток, що підтверджується витягом з облікової картки платника податків (КБК 11021000), а також складеними позивачем і відповідачем актами звіряння розрахунків платника з бюджетом від 08 липня 2014 року №5970-20 та від 05 вересня 2014 року №8455-20.

15 липня 2014 року ПАТ «Укртранснафта» звернулось до відповідача із заявою №18-00/194/2679 про зарахування переплати з податку на прибуток (код КБК 11021000) у сумі 17186129,00 грн., що підтверджується актами звірки розрахунків з бюджетом станом на 01 липня 2014 року та 31 серпня 2014 року у сплату авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000).

Міжрегіональне головне управління Міндоходів – Центральний офіс з обслуговування великих платників на вказану заяву надав позивачу відповідь листом від 08 серпня 2014 року №14719/10/28-10-20-420, у якому просив залишити переплату з податку на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) в рахунок нарахувань по декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Аналогічні листи були направлені позивачем на адресу відповідача 29 серпня 2014 року та 05 вересня 2014 року.

За результатами їх розгляду відповідач листами від 18 вересня 2014 №17014/10/28-10-20-3-20 та від 23.09.2014 №17306/10/28-20-20-3-20 знову запропонував платнику залишити переплату в рахунок податкових зобов'язань по результатам декларування з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Позивач вказує на те, що у зв’язку із нездійсненням відповідачем зарахування переплати з податку на прибуток (КБК 11021000), що обліковується в картці особового рахунку у сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000), у ПАТ «Укртранснафта» станом на червень 2014 року виникла недоїмка зі сплати щомісячних авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 1 068 409,79 грн., на яку була нарахована пеня у розмірі 12846,15 грн.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов таким, що не підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту – ПК України) передбачено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені положеннями статті 43 ПК України.

Відповідно до пункту 43.1 згаданої статті помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, є відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу та воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

Як вже зазначалось, згідно правової позиції ВАСУ, що викладена в ухвалі від 01.06.2016, підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, стало те, що постяновляючи рішення про задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17186129,00 грн. (код КБК 11021000) у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000) та зобов’язання Міжрегіонального головного управління Міндоходів – Центрального офісу з обслуговування великих платників провести зарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17186129, 00 грн. (код КБК 11021000) у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток (код КБК 11024000) до повного їх погашення відповідно до заяви позивача від 15 липня 2014 року №18-00/194/2679 шляхом внесення відповідних змін до картки особового рахунку ПАТ “Укртранснафта” (), судами не було перевірено відсутність у позивача податкового боргу станом на 15 липня 2014 року.

Контролюючий орган, в касаційній скарзі посилався на дві обставини: наявність у позивача податкового боргу з ПДВ за квітень 2014 в сумі 25 540 880 грн; 2) наявність у позивача станом на 30.06.2014 податкового боргу зі сплати авансових внесків з податку на прибуток в сумі 1 068 409,78 грн.

На виконання вимог Вищого адміністративного суду України, Судом протокольною ухвалою витребувано у відповідача інформацію про наявність у позивача податкового боргу станом на 15.07.2014.

13 липня 2017 контролюючим органом на виконання вимог протокольної ухвали суду надано письмові пояснення (вх. № 46841/17), в яких відсутня інформація про наявність у позивача податкового боргу з ПДВ в зазначеній вище сумі.

Стосовно наявності у позивача податкового боргу в сумі 1 068 409,78 грн, контролюючий орган зазначив наступне.

За обрахунком відповідача, з арифметичною правильністю якого погоджується Суд, що здійснений з урахуванням рядка 23 Декларації (а.с.95 том 1), авансовий внесок з податку на прибуток становить 3 791 715 грн (69 349 117 (рядок 11) – 23 848 538 (рядок 13.2 додатку ЗП)/12).

В той же час, позивачем в рядку 23 Декларації зазначено суму 3 527 824 грн (69 349 117 (рядок 11) – 23 848 538 (рядок 13.2 додатку ЗП) – 3 166 688 (авансовий внесок при виплаті дивідендів).

Враховуючи те, що позивачем платіжним дорученням № від 03.03.2014 (а.с. 41 том 1) сплачено 2 723 305,22 грн, контролюючий орган і дійшов висновку про наявність у позивача податкового боргу в сумі 1 068 409,78 грн (3 791 715 – 2 723 305,22).

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з наявністю у позивача податкового боргу, втім не погоджується з правильністю обрахунку суми податкового боргу, з урахуванням наступного.

Відповідно до п. 46.4 Податкового кодексу України, якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, збільшує або зменшує його податкові зобов'язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.

У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід'ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання.

У відповідності до вимог зазначеної статті, листом від 28 лютого 2014 року № 19-00/54/707 ПАТ «Укртранснафта» повідомило відповідача, що в рядку 23 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік авансові внески визначено згідно абз. 4 п. 1 ст. 57 Податкового кодексу України (а.с. 93).

За змістом абз. 4 п. 1 ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції від 23.02.2014) платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Втім, при визначенні розміру авансового внеску з податку на прибуток відповідачем не було враховано (шляхом віднімання) авансові внески при виплаті дивідендів, що здійснювалось відокремленими підрозділами (філіями) ПАТ «Укртранснафта», а тому визначено іншу суму – 3 791 715 грн. 00 коп., в той час як правильною сумою авансових внесків є 3 527 824 грн.

Таким чином, оскільки позивач мав сплатити авансовий внесок в сумі 3 527 824 грн, однак платіжним дорученням № від 03.03.2014 (а.с. 41 том 1) сплатив 2 723 305,22 грн, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про наявність у позивача податкового боргу в сумі 804 518,78 грн (3 527 824 – 2 723 305,22 грн), в тому числі станом на 15.07.2014, що підтверджується обліковою карткою позивача (а.с.41 том 1) та, з урахуванням зазначеної вище позиції Вищого адміністративного суду України, є підставою для незарахування переплати з податку на прибуток у сумі 17186129,00 грн. (код КБК 11021000) у сплату місячних авансових внесків з податку на прибуток.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії щодо переплати з податку на прибуток у сумі 17186129,00 грн. (код КБК 11021000), є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про зобов’язати відповідача зняти з нарахування у картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000), яка станом на 01.10.2014 становить 12 846,15 грн, Окружний адміністративний суд міста Києва керується наступним.

Як встановлено судом та підтверджується наявною у матеріалах справи карткою особового рахунку ПАТ “Укртранснафта” по платежу 11024000 “авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств”, станом на 30 червня 2014 року у позивача утворилась недоїмка в сумі 1068409,78 грн.

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Згідно з пунктом 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Станом на час звернення до суду з відповідним позовом, відповідачем не було проведено зарахування коштів в погашення грошового зобов’язання з авансових внесків з податку на прибуток за червень 2014 року.

В той же час, Судом встановлено, що фактично сума недоїмки станом на 30.06.2014 становить 804 518,78 грн.

За таких обставин Суд приходить до висновку про правомірність застосування до позивача пені за несвоєчасну сплату авансового внеску за червень 2014 в сумі 9673,23 грн.

Отже, оскільки пеня в сумі 3 172,92 грн (12846,15 – 9673,23) застосована до позивача безпідставно, позовні вимоги в частині зобов’язання відповідача зняти з нарахування у картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000) в сумі 3 172,92 грн, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов’язати Офіс великих платників податків ДФС зняти з нарахування у картці особового рахунку ПАТ «Укртранснафта» пеню за несвоєчасну сплату щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11024000) в сумі 3 172,92 грн.

3. В решті позову – відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович