Справа № 638/19756/17
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - СЕМІРЯД І.В.

при секретарі - РОМАНОВІЙ О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону №2 УПП в Харківській області Рибалко Владислава Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

29.12.2017 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому, просить скасувати постанову серії БР № 655966 від 23 грудня 2017 року про винесену відповідачем за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. провадження по адміністративній справі у відношенні неї в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 грудня 2017 року вона на власному автомобілі Nissan Note, номерний знак НОМЕР_1, рухалась по пл. Свободи і її наздогнав автомобіль патрульної поліції подаючи сигнал зупинитися. Після зупинки співробітник поліції пояснив причину зупинки тим, що вона нібито при наявності знаку 4.2 (рух праворуч), здійснила рух ліворуч чим порушила вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху. На підставі цього співробітник поліції відразу виніс постанову серія БР № 655966 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 255 грн. З винесеною постановою вона не згодна, оскільки Правил дорожнього руху не порушувала. Вважає дії відповідача щодо винесення постанови про накладення на неї адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КУпАП, є незаконним, неправомірним, необґрунтованим, недоведеним.

Крім того, позивач вказує, що їй не було роз'яснено права та обов'язки, що передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відповідач лишив права надати будь які пояснення, чи скористатися правовою допомогою, адже вона не порушувала ПДР, відповідач тільки повідомив, що потрібен мій підпис на постанові та надав її копію, що порушує норму ст. 245 КУпАП. Крім того, в постанові не відображено хто, куди та як їхав, в якому напрямку, та де саме вона порушила ПДР, де її було зупинено та інше.

Постанова серії БР № 655966 не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач поліцейський роти № 1 батальйону №2 УПП в Харківській області Рибалко В.В. у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх наданими доказами, прийшов до наступного.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судовим розглядом встановлено, що 23 грудня 2017 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем Nissan Note, номерний знак НОМЕР_1, рухалась по пл. Свободи в місті Харкові і була зупинена автомобілем патрульної поліції. Після зупинки співробітник поліції пояснив, що вона при наявності знаку 4.2 (рух праворуч), здійснила рух ліворуч, чим порушила вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху, та співробітник поліції відразу виніс постанову серія БР № 655966 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, якою наклав штраф на позивача в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, у позовній заяві позивач вказує, що відповідач не надав можливості йому скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідженими у справі доказами достовірно встановлено факт складання відповідачем оскаржуваної постанови.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином, судом встановлено що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач та не надано доказів в спростування доводів позивача.

Винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, , оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню, таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70 - 74, 87, 94, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 126, 245, 247, 251, 288 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону №2 УПП в Харківській області Рибалко Владислава Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № 1 батальйону №2 УПП в Харківській області Рибалко Владислава Вікторовича серії БР № 655966 від 23 грудня 2017 року про винесену відповідачем за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Семіряд І.В.