Справа № 821/239/18
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/239/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фермерського господарства "ОСОБА_3М."

до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив:

06.02.2018 Фермерським господарством "ОСОБА_3М." подано до Херсонського окружного адміністративного суду адміністративний позов з вимогами до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 05.12.2017, яким Фермерському господарству "ОСОБА_3М." збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб в сумі 85691,04 грн.; зобовязати Головне управління ДФС у Херсонській області скасувати всі дії вчинені на підставі винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, проведеної Головним управлінням ДФС у Херсонській області, складено акт від 16.11.2017 р. №10/21-22-12-05/21272180, відповідно до висновків якого встановлено порушення Фермерським господарством «ОСОБА_3М.», зокрема, пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (занижено податкові зобов'язання за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 по орендній платі за земельні ділянки в розмірі 64738,74 грн.); п.288.1, п.288.3 ст.283 Податкового кодексу України (за період з 01.01.2016 по 18.01.2016 занижено обєкт оподаткування на 34,82 га та занижено розмір податкових зобовязань в сумі 3814,09 грн.). На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення від 05.12.2017 №, яким Фермерському господарству "ОСОБА_3М." збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб в сумі 85691,04 грн. Позивач не погоджується з позицією контролюючого органу, оскільки розмір та умови внесення орендної плати встановлюються в договорі оренди між орендодавцем і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Ухвалою суду від 07.02.2018 у даній справі відкрито провадження. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін 21.02.2018 о 10:00 год.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та письмовій відповіді на відзив на адміністративний позов. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

15.11.2017 старшим ревізором інспектором відділу адміністрування місцевих податків і зборів управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_4, на підставі наказу Головного управління ДФС у Херсонській області від 13.10.2017 №907, керуючись пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 , пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78, п.79.1 та п.79.2 ст.79, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI ( змінами та доповненнями) проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Фермерського господарства «ОСОБА_3М.» з питань повноти обчислення податкових зобовязань з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на території Зміївської сільської ради Бериславського району за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт від 16.11.2017 р. №10/21-22-12-05/21272180, відповідно до висновків якого встановлено порушення Фермерським господарством «ОСОБА_3М.»:

- пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції з 01.04.2014 по 31.12.2016), фермерським господарством «ОСОБА_3М.» за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 задекларовано податкові зобовязання по орендній платі за землю за ділянку площею 34,82 га в розмірі 948,40 грн., тим самим занижено розмір податкових зобовязань в сумі 64738,74 грн.;

- п.288.1, п.288.3 ст.283 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI за період з 01.01.2016 по 18.01.2016 занижено обєкт оподаткування на 34,82 га та занижено розмір податкових зобовязань в сумі 3814,09 грн.

На підставі висновків акта перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення від 05.12.2017 №, яким Фермерському господарству "ОСОБА_3М." збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб в сумі 85691,04 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 6 квітня 2007 року між Бериславською районною державною адміністрацією (Власник землі) та Селянсько (фермерським)господарством «ОСОБА_3М.» було укладено Договір оренди землі. Предметом даного Договору була оренда земельної ділянки загальною площею 34,82 га., в тому числі ріллі зрошуваної - 34,82 га із земель резервного фонду Зміївської сільської ради строком на 49 років.

У відповідності до договору оренди, за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцеві орендну плату у грошовій формі на рахунок Зміївської сільської ради. Згідно розрахунку орендної плати, орендна плата складає 0,1% нормативно грошової оцінки земельної ділянки, а саме 567,70 грн.

08 серпня 2011 року було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 06.04.2007, яким змінено Орендаря на Фермерське господарство «ОСОБА_3М.».

Також, внесено зміни до п.2 розділу «Обєкт оренди» та викладено в наступній редакції «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 34,82 га., в тому числі ріллі зрошуваної - 10.41 га., багаторічних насаджень зрошуваних (сад) - 24,41 га із земель резервного фонду Зміївської сільської ради.

Крім цього, було внесено зміни до п.5 розділу «Обєкт оренди» та викладено в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 609 529,52 (один мільйон шістсот девять тисяч пятсот двадцять девять грн. 52 коп.) гривень». Зміни були зареєстровані в Відділі Держкомзему у Бериславському районі 08.08.2011р. за номером 00626.

Відповідно до Розрахунку розміру орендної плати, який є Додатком до Договору про внесення змін до договору оренди, орендна плата складає:

за земельну ділянку площею 10.41 га. (рілля) - 0,1% нормативно грошової оцінки земельної ділянки, а саме 189,85 грн.;

за земельну ділянку площею 24,41га. (сад) - 0,03% нормативно грошової оцінки земельної ділянки, а саме 425,90 грн.

6 грудня 2015 року (державна реєстрація 19.01.2016р.) було оформлено Додаткову угоду про припинення договору оренди від 6 квітня 2007 року.

Як на підставу для скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення позивач посилається на ту обставину, що розраховуючи податкове зобов'язання з орендної плати, виходив з розміру орендної плати, який встановлений у договорі оренди та додатках до нього.

Так, Фермерським господарством за 2015 рік було подано, а фіскальним органом прийнято, податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), якою задекларовано та сплачено за земельні ділянки площею:10,41 га 416,42 грн. та 24,41 га 531,98 грн.

За 2016 рік було подано, а фіскальним органом прийнято, податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), якою задекларовано та сплачено за земельні ділянки площею за січень 2016р.: 10,41га 36,12 грн. та 24,41 га 21,17 грн.

Пунктами 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, розмір та умови внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Враховуючи вищевикладене, розмір орендної плати встановлюється саме в договорі оренди, який є єдиною визначеною законодавством підставою для нарахування орендної плати, а жодної іншої форми встановлення розміру орендної плати ніж договір оренди не існує.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Слід зазначити те, що статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату належить до істотних умов договору оренди землі.

Умови договору оренди земельної ділянки (включаючи і умову щодо розміру орендної плати) є обов'язковими для виконання сторонами, тому позивач зобов'язаний сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, що є предметом вказаного договору, у визначеному договором розмірі, а саме - в розмірі 0,1% та 0,03% від нормативної грошової оцінки землі.

Договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами тощо. Суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що хоча зміна мінімального розміру орендної плати є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичні зміни орендної плати та, відповідно, донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати за податковим повідомленням-рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.06.2013 року у справі №21-443а12.

Таким чином, з огляду на те, що між позивачем і Бериславською районною державною адміністрацією діяв чинний договір оренди землі (станом на періоди, що перевірялись), і у позивача існував обов'язок по сплаті орендної плати в розмірі, встановлених в договорі оренди, суд вважає, що позивач не зобов'язаний був сплачувати орендну плату в іншому розмірі, ніж передбачено умовами вказаного договору оренди.

Органи державної фіскальної служби мають право перевіряти правильність визначення та сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності лише на підставі договорів оренди таких земельних ділянок.

Водночас законодавче закріплення мінімального та максимального значення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності означає лише те, що орендна плата за такі земельні ділянки є регульованою законодавством ціною та не тягне автоматичного підвищення розміру орендної плати, встановленого в договорі оренди.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.12.2017, яким ГУ ДФС у Херсонській області збільшено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб в розмірі 85691,04 грн. не може вважатися законним та прийнятим відповідно до норм чинного законодавства.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. Натомість позивач довів протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.12.2017.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.12.2017 підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобовязання Головне управління ДФС у Херсонській області скасувати всі дії вчинені на підставі винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення, суд зазначає наступне.

Представником позивача, в адміністративному позові та в судовому засіданні не обґрунтовано які саме дії вчинені ГУ ДФС у Херсонській області на підставі винесеного оскаржуваного податкового повідомлення рішення або які саме дії необхідно зобовязати вчинити відповідача.

Також, суд зазначає, що задовольнивши вимогу позивача про скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, відбувся в повній мірі захист порушених прав позивача.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Так, позивачем при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.956856040.1 від 06.02.2018. З огляду на те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку щодо стягнення судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі.

Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 05.12.2017, яким Фермерському господарству "ОСОБА_3М." збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб в сумі 85 691,04 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 68552,83 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 17138,21 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства "ОСОБА_3М." сплачений судовий збір в сумі 881,00 грн. (Вісімсот вісімдесят одна гривня 00 коп.) шляхом безспірного списання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22 лютого 2018 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.13