Справа № 810/2922/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2922/17 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року (прийнятої в порядку письмового провадження)

у справі №810/2922/17

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю представника відповідача Плахути С.П.

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 27.07.2017.

В обґрунтування ФОП ОСОБА_3, послалась на те, прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем не було допущено порушень, які начебто були виявлені. Позивач зазначає, що в день проведення перевірки вона не працювала. Направлення на перевірку і актів перевірки на виявлені правопорушення в її присутності ніхто не складав. Також зазначає, що фіскальний чек № 0001 від 30.06.2017 який є додатком до акту перевірки не відповідає фіскальному чеку № 0001 із Z-звіту РРО.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій від 27 липня 2017 року № та № прийняті Головним управління Державної фіскальної служби у Київській області. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київської області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 1280 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 щодо скасування податкових повідомлень рішень, оскільки відповідач діяв в межах та у спосіб передбачений законодавством.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної-особи підприємця Серія НОМЕР_3.

30 червня 2017 року податковим органом на підставі наказу №944, направлень №630 та №631 від 21.06.2016 була проведена фактична перевірка з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції магазину, що розташований по АДРЕСА_1, що належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3.

За результатами перевірки складено Акт № 301/10-36-40/НОМЕР_1 від 03.07.2017.

Податковим органом в акті перевірки встановлено факт зберігання пляшки горілки «GREEN DАY», 0.5л,40% об., виробництва ТОВ АТЛАНТІК, вартістю 70.00 грн., термін придатності 24 місяців, дата виготовлення 04.04.2015 року, маркована маркою акцизного податку попереднього зразка 0И АААУ № 267331 02/15 14,106 грн. Відповідно до наявного маркування на пляшці, алкогольний напій є з простроченим терміном придатності для споживання. Таким чином, перевіркою встановлено факт зберігання алкогольного напою маркованого недійсною (попереднього зразка) маркою акцизного податку, чим порушено вимоги ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995.

Також, перевіркою встановлено факт реалізації пляшки вина ординарного кріпленого десертного «КАГОР» 0,7 л.,16 % об. за ціною 35.50 грн., згідно фіскального чеку №2 від 13.12.2016, якій було подано до органів ДФС по дротових та бездротових каналах зв'язку електронних копій розрахункових документів. В той час, коли постановою Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімально оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, встановлено мінімальну роздрібну ціну на такий алкогольний напій в такій тарі 42.00 грн., чим порушено ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995.

На підставі висновків акту перевірки, Головним управління Державної фіскальної служби у Київській області було прийнято податкове повідомлення - рішення № від 27.07.2017 про застосування до ФОП ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 17 000 грн. за порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зберігання алкогольних напоїв з марками акцизного податку попереднього зразка), та податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2017 про застосування фінансових санкцій в сумі 10 000 грн. за порушення постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.10.2008 № 957, ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництві обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995№481/95-ВР.

Не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, про неправомірність дій відповідача та зобов'язання скасувати прийняті податкові повідомлення рішення про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95 .

Як вже зазначалось, податкові повідомлення-рішення прийняті за порушення ст.11,18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за реалізацію алкогольних напоїв із простроченим терміном придатності та за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари; мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» .

Як вбачається з матеріалів справи та акту про результати фактичної перевірки, що факт реалізації пляшки вина ординарного кріпленого десертного «КАГОР» 0.7,16 об. по ціні 35.50грн, згідно фіскального чеку №2 від 13.12.2016 не встановлений, оскільки копія фіскального чеку відсутня.

Суд також зазначає, що перевіркою вино з ємкістю не вилучено, копія фіскального чеку відсутня, тому суд дійшов висновку про безпідставність посилання в акті на факт реалізації вина «Кагор» ємкістю 0.7 літрів.

Крім того, відповідно до норм п. 75.1.3. ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Колегія суддів звертає увагу, що аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що під час проведення фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції магазину, що розташований по АДРЕСА_1, що належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3, яка була здійснена 30 червня 2017 року податковий орган не міг встановити факт реалізації товару, який відбувся в грудні 2016 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_3 та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 27.07.2017 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10 000 грн.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність задоволення вимоги ФОП ОСОБА_3 щодо зобов'язання скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2017, про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17000 грн. з огляду на наступне.

Підпунктом 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до ст. 226 Податкового кодексу України регулює відносини, пов'язані з виготовленням, зберіганням, реалізацією марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно з п.226.2. ст.226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пункт 226.3. ст.226 Податкового кодексу України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 226.6-226.7 ст. 226 Податкового кодексу України визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Згідно з пунктом 226.9 вказаної статті, вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України, зберігання не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

При цьому алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Таким чином, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», ст. 226 Податкового кодексу України та п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв.

Як вбачається з матеріалів справи під час здійснення фактичної перевірки, було встановлено зберігання та реалізацію позивачем горілки «GREEN DАY», 0.5л, 40% об., виробництва ТОВ АТЛАНТІК, вартістю 70.00 грн., термін придатності 24 місяців, дата виготовлення 04.04.2015, маркована маркою акцизного податку попереднього зразка 0И АААУ № 267331 02/15 14,106 грн.

Відповідно до наявного маркування на пляшці, алкогольний напій є з простроченим терміном придатності для споживання.

Згідно оскаржуваного повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 27.07.2017 року, сума визначеної у ньому штрафної санкції застосована на підставі абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», яка передбачає, що виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривен.

Таким чином, склад правопорушення, за яке ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Випадки, коли алкогольні напої та тютюнові вироби вважаються немаркованими, перелічені у пункті 226.9 статті 226 Податкового кодексу України та пункті 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251.

В даній справі контролюючий орган застосував до відповідача фінансові санкції за зберігання алкогольних напоїв, маркованих маркою акцизного податку попереднього зразка, та за те, що алкогольні напої, марковані марками акцизного податку, а відповідно до наявного маркування на пляшці, алкогольний напій є з простроченим терміном придатності для споживання.

Проте таке тлумачення є помилковим і викривляє зміст абз. 16 ч. 2 ст. 17 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів». Марка акцизного податку, за відсутності ознак її підробки, є дійсною, адже підтверджує факт сплати акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України алкогольного напою. Зразок (форма) такої марки завжди офіційно встановлюється уповноваженим органом державної влади.

Наявність на алкогольному напої марки акцизного податку попереднього зразка за жодних обставин не може ототожнюватися з тим, що такий алкогольний напій є немаркованим, адже це не відповідає ознакам, наведеним пункті 226.9 статті 226 Податкового кодексу України та пункті 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251.

В матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази, що підтверджують факт зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку та таких, що марковані марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, яка не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку.

Зберігання позивачем алкогольних напоїв з акцизною маркою попереднього зразка, навіть із закінченим терміном зберігання, не може вважатися тотожним зберіганню немаркованої акцизної продукції, за яке передбачена відповідальність абз. 16 ч. 2 ст. 17 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

Таким чином, відповідачем не надано будь-яких доказів того, що алкогольні напої є немаркованими.

Посилання суду першої інстанції на те, що реалізація алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку попереднього зразка, строк придатності яких минув, є порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», контроль за додержанням якого, зокрема, контроль щодо реалізації продукції в межах строку придатності покладено на Держспоживінспекцію України та її територіальні органи, колегія суддів вважає помилковими, оскільки під час перевірки були виявлені порушення саме норм Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Податкового кодексу України, контроль за додержанням яких покладено на податкові фіскальні органи.

Враховуючи встановлені обставини справи та аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що податковим органом було правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2017 та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за порушення зберігання та реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

З огляду на зазначене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_3 та скасування податкових повідомлень-рішень № та №4 від 27.07.2017.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на вірність встановлення факту реалізації пляшки вина за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін, оскільки такі твердження не ґрунтуються на обставинах, які могли бути встановлені при здійсненні фактичної перевірки суб'єкта господарювання, а могли бути виявлені лише при здійсненні контролюючим органом документальної перевірки.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області -залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2018 року.