Справа № 816/229/17
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/229/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Фрідманн Н.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михалівський" ОСОБА_3, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії та бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2016 року ОСОБА_2 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_2В.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3 (надалі по тексту - відповідач, уповноважена особа), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі по тексту - Фонд), в якій просить:

- визнати бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення ОСОБА_2 до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протиправною;

- визнати протиправним дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо повідомлення ОСОБА_2 про нікчемність переказів коштів (транзакцій), здійснених 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" () та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" () на поточні рахунки №5701 та №5702, що належать ОСОБА_2, відкриті в ПАТ "Банк Михайлівський" у сумі 15000,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-024-000240809 від 17.05.2016"; 8000,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-024-000234853 від 06.05.2016"; 10000,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-024-000240817 від 17.05.2016"; 15355,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-024-000216675 від 05.04.2016"; 10200,00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-024-000212322 від 29.03.2016" та переказу коштів (транзакцій) щодо оплати процентів на загальну суму 379,30 грн;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3 включити (внести зміни та доповнення) до списку (переліку) рахунків дані про рахунок №5701 та №5702, що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) за Договором банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-024-000000087 від 16.09.2014 на загальну суму 58934,30 грн, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати таку інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2017, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017, відмовлено у відкритті провадження у справі № 816/229/17 у зв'язку з непідсудністю справи Полтавському окружному адміністративному суду та роз'яснено право на звернення з цим адміністративним позовом до господарського суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.07.2017 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено: ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 скасовано; справу направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. При цьому, вказуючи на невірність висновків судів попередніх інстанцій щодо непідвідомчості даного спору, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16.02.2016 у справі № 21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі № 21-286а16 та вирішення даної справи у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 закрито провадження у справі № 816/229/17, розяснено право на звернення до місцевого загального суду в порядку, визначному цивільним судочинством.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 скасовано ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2017, справу № 816/229/17 направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду, вказала на помилковість висновків суду першої інстанції щодо неналежності даного спору до юрисдикції адміністративного судочинства.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду справу № 816/229/17 прийнято до провадження, постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження із призначенням до розгляду по суті.

Вирішуючи питання належності даного спору до юрисдикції адміністративних судів суд виходить із позиції суду касаційної та апеляційної інстанції, викладеної в ухвалах про скасування ухвал ПОАС про відмову у відкритті провадження та закриття провадження у даній справі.

Так, Верховний Суд України, у постановах від 16.02.2016 у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі №21-286а16, зазначив, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Водночас даний правовий висновок у подальшому зазнав змін та уточнення. Зокрема, в ухвалі від 22.06.2017 у справі №820/10/16 та у постанові від 04.07.2017 у справі №818/3681/15 Верховний Суд України зазначив, що висновок, наведений у постанові від 16.02.2016 у справі №21-4846а15, стосується спору між управлінням Пенсійного фонду України та банком, який не виконав свій обовязок щодо перерахування бюджетних коштів за вимогою пенсійного органу та саме на ці відносини не поширюється юрисдикція адміністративного суду.

Практика перегляду Верховним Судом України упродовж 2017 року рішень адміністративних судів у справах за позовами фізичних осіб до уповноваженої особи Фонду, предметом спору в яких є бездіяльність відповідача щодо не включення відомостей про вклад до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду, свідчить про те, що суд розглядає дані справи саме як адміністративні. Так, за висновками суду касаційної інстанції, нормативне регулювання статусу Фонду та процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та їх ліквідації дозволяє зробити висновок, що Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду виконує від імені Фонду делеговані останнім повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності уповноваженої особи Фонду в межах здійснення тимчасової адміністрації та процедури ліквідації банку, є публічно-правовими та підлягають вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою від 27.12.2017 справу № 816/229/17 прийнято до провадження, постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження із призначенням до розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що його безпідставно не включено до переліку вкладників, адже у звязку із набранням законної Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII він має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову, у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому зауважив, що відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою проведено перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними за період дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» та 6 місяців після початку ліквідації. У ході перевірки виявлено, що 18.05.2016 банк уклав із ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" договір відступлення прав вимоги №1805 та того ж дня провів кредитні операції на суму 870 000 000,00 грн., 19.05.2016 банк уклав із ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" договір відступлення прав вимоги №1 та того ж дня провів кредитні операції на суму 561585182,51 грн., чим порушив обмеження, встановлені Постановою № 917 зі змінами, внесеними Постановою № 295, в частині проведення кредитних операцій на підставі укладених з ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" договорів. Таким чином, вказані правочини, в тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". До того ж кошти, що вносилися / отримувалися за такими договорами, укладеними між ОСОБА_2 та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по своїй природі не є вкладом згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Закону України "Про банки і банківську діяльність".

В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Фонду у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Письмових заперечень та клопотань суду не надсилав.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на вищезазначену норму, суд вирішив слухати справу за даної явки.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 16.09.2014 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-024-000000087, за змістом якого Банк за ініціативою клієнта (ОСОБА_2В.) відкриває на ім'я останньої банківський рахунок № 5701 у гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства /том 1, а.с. 100/.

Також 01.07.2015 на підставі поданої заяви (оферти) № 200299826 в ПАТ "Банк Михайлівський" відкрито на ім'я позивача поточний рахунок № 5702 /а.с. том 1, а.с. 101/.

29.03.2016 між ОСОБА_2 (сторона-1) та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" (сторона -2) укладено договір "Суперкапітал" (інвестиційний) № 980-024-000212322, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн, а остання сплачує проценти у безготівковій формі на рахунок 5701 в ПАТ Банк Михайлівській та повертає стороні -1 кошти у безготівковій формі на рахунок 5701 в ПАТ Банк Михайлівській /том 1, а.с. 121- 122/.

Наявними в матеріалах справи копіями квитанцій підтверджується внесення позивачем готівки від 29.03.2016 № QS086001 в сумі 7 000 грн. та від 12.04.2016 № QS705601 в сумі 3200 грн. та перерахування цих сум в безготівковій формі відповідно до умов договору № 980-024-000212322 з банківського рахунку позивача на рахунок ТОВ " Кредитно-інвестиційний центр" /том 1, а.с. 123/.

Крім того, між ОСОБА_2 (страхувальник) та ПрАТ "Страхова Компанія "Форте" (страховик) через повіреного ПАТ "Банк Михайлівський" 29.03.2016 укладений договір № К980-024-000212322, відповідно до якого ТОВ "Кредитно інвестиційний центр" (боржник) приймає у власність (позику) грошові кошти страхувальника (ОСОБА_2В.) на підставі договору №980-024-000212322 від 29.03.2016 (договір позики) /том 1, а.с. 124-125/.

05.04.2016 між ОСОБА_2 (сторона-1) та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" (сторона -2) укладено договір "Суперкапітал" (інвестиційний) № 980-024-000216675, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 15 355,00 грн, а остання сплачує проценти у безготівковій формі на рахунок 5702 в ПАТ Банк Михайлівській та повертає стороні -1 кошти у безготівковій формі на рахунок 5701 в ПАТ Банк Михайлівській /том 1, а.с. 116-117/.

Наявною в матеріалах справи копією квитанції підтверджується внесення позивачем готівки від 05.04.2016 № QS280401 в сумі 15 355 грн. та перерахування цієї суми в безготівковій формі відповідно до умов договору № 980-024-000216675 на рахунок ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" /том, 1, а.с. 118/.

Цього ж дня між ОСОБА_2 (страхувальник) та ПрАТ "Страхова Компанія "Форте" (страховик) через повіреного ПАТ "Банк Михайлівський" укладений договір № 980-024-000216675, відповідно до якого ТОВ "Кредитно інвестиційний центр" (боржник) приймає у власність (позику) грошові кошти страхувальника (ОСОБА_2В.) на підставі договору №980-024-000216675 від 05.04.2016 (договір позики) /том 1, а.с. 119-120/.

06.05.2016 між ОСОБА_2 (сторона-1) та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (сторона -2) укладено договір "Капітал+" (Новий) № 980-024-000234853, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн , а остання сплачує проценти у безготівковій формі на рахунок 15702 в ПАТ Банк Михайлівській та повертає стороні -1 кошти у безготівковій формі на рахунок 5701 в ПАТ Банк Михайлівській /том 1, а.с. 107-108/.

Позивачем було внесено готівку в сумі 8 000 грн. на поточний рахунок в банку та перераховано цю суму в безготівковій формі відповідно до умов договору № 980-024-000234853 з банківського рахунку позивача на рахунок ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр ".

17.05.2016 між ОСОБА_2 (сторона-1) та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (сторона -2) укладено договір "Капітал+" (Новий) № 980-024-000240817, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн /том, а.с. 111/, а остання сплачує у безготівковій формі на рахунок 5702 в ПАТ Банк Михайлівській та повертає стороні -1 кошти у безготівковій формі на рахунок 5701 в ПАТ Банк Михайлівській.

Наявною в матеріалах справи копією квитанції підтверджується внесення позивачем готівки від 17.05.2016 № 3586396 в сумі 10 000 грн. на поточний рахунок в банку та перерахування цієї суми в безготівковій формі відповідно до умов договору № 980-024-000240817 з банківського рахунку позивача на рахунок ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" /том 1, а.с. 113/.

Цього ж дня між ОСОБА_2 (страхувальник) та ПрАТ "Страхова Компанія "Форте" (страховик) через повіреного ПАТ "Банк Михайлівський" укладений договір № К980-024-000240817, відповідно до якого ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (боржник) приймає у власність (позику) грошові кошти страхувальника (ОСОБА_2В.) на підставі договору №980-024-000240817 від 17.05.2016 (договір позики) /том 1, а.с. 114-120/.

17.05.2016 між ОСОБА_2 (сторона-1) та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (сторона -2) укладено договір "Капітал+" (Новий) № 980-024-000240809, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн /том 1, а.с. 102/, а остання сплачує у безготівковій формі на рахунок 5702 в ПАТ "Банк Михайлівській" та повертає стороні -1 кошти у безготівковій формі на рахунок 5701 в ПАТ "Банк Михайлівській".

Наявною в матеріалах справи копією квитанції підтверджується внесення позивачем готівки від 17.05.2016 № 3586259 в сумі 15 000 грн. на поточний рахунок в банку та перерахування цієї суми в безготівковій формі відповідно до умов договору № 980-024-000240809 з банківського рахунку позивача на рахунок ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" /том 1, а.с. 104/.

Також між ОСОБА_2 (страхувальник) та ПрАТ "Страхова Компанія "Форте" (страховик) через повіреного ПАТ "Банк Михайлівський" укладений договір № 980-024-000240809, відповідно до якого ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (боржник) приймає у власність (позику) грошові кошти страхувальника (ОСОБА_2В.) на підставі договору №980-024-000240809 від 17.05.2016 (договір позики) /том 1, а.с. 105-106/.

Згідно з наданою відповідачем випискою по особовим рахункам ОСОБА_2 (станом з 19.05.2016 по 31.10.2016) на поточні рахунки позивача 19.05.2016 відбулось зарахування:

- на рах. № 5701 в загальній сумі 58 555,00 грн, в тому числі від ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" в сумі 33 000, 00 грн, від ТОВ "Кредитно- інвестиційний центр" в сумі 25 555,00 грн;

- на рах. № 5702 в загальній сумі 428,59 грн, в тому числі від ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" в сумі 81,66 грн, від ТОВ "Кредитно- інвестиційний центр" в сумі 297,64 /том 1 а.с. 129-131, том 2 а.с. 14-15/.

Далі на підставі рішення Національного банку України від 22.12.2015 за №917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" /том 2, а.с.18-20/.

Наказом Уповноваженої особи від 24.05.2016 №27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Наказом від 01.06.2016 №42/2 Уповноваженою особою затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 2, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" з перерахування коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у загальному розмірі 1 298 015 973,74 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на підставі частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких трансакцій /а.с. 136-141/.

У зв'язку із чим ОСОБА_2 включено до переліку фізичних осіб, по яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) по перерахуванню коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр /а.с. 142/.

Докази направлення позивачу повідомлення про вищезазначені обставини в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 по 12.07.2018 та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку строком на 2 роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція цього Фонду прийняла рішення від 24.01.2017 №265 про початок процедури ліквідації банку з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно та делегування з 25.01.2017 повноважень ліквідатора банку ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З 15.07.2016 розпочато виплати гарантованої суми вкладникам.

Позивач 15.07.2016 направив заяви уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_5, в яких просив повідомити про включення його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, або підстав щодо не включення /том 1, а.с. 126/.

Відповідачем направлено на адресу ОСОБА_2 лист - повідомлення про нікчемність правочину від 01.09.2016 № 3Г-ЕП/1108/1, довідки від 01.09.2016 №№ 3Г-ЕП/1107, 3Г-ЕП/1108 про стан рахунків, в яких позивача повідомлено, що зарахування 19.05.2016 на рахунок № 5701 від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів в загальній сумі 33 000,00 грн, від ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" коштів в загальній сумі 25 555,00 грн, зарахування 19.05.2016 на рахунок № 5702 від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів в загальній сумі 81,66 грн, від ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" коштів в загальній сумі 297,64 грн - є нікчемним правочином в силу положень статті 215 Цивільного кодексу України та п. 7-9 ч. 3 статті 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" /том 1, а.с. 132/.

Згідно наданої інформації про стан рахунку на вищевказані поточні рахунки позивача 19.05.2016 відбулось зарахування від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", ТОВ "Кредитно- інвестиційний центр" в у вищезазначених сумах, однак зауважено, що на момент проведення вищезазначеної транзакції ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", "ТОВ "Кредитно-інвестиційного центру" не мали в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за укладеними договорами.

В підпунктах 3, 4 частини 1 статті 2 ОСОБА_6 України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (в редакції станом на момент початку виплат гарантованої суми вкладникам) визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 3 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

В абзаці першому частини першої статті 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Аналізуючи укладені позивачем договори, суд приходить до висновку, що вони були укладені позивачем з третьою особою. Кошти позивача в сумі 25 852,64 грн., перераховані на користь третьої особи ТОВ "Кредитно інвестиційний центр" і кошти в сумі 33 081,66 грн , перераховані ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр", та по своїй природі не були вкладом в його розумінні, передбаченому Законом України "Про банк та банківську діяльність" 7 грудня 2000 року N 2121-III (надалі - ОСОБА_6 України N 2121-III). Так, статтею 2 Закону України N 2121-III визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За таких обставин, на сплачені позивачем на користь третьої особи через рахунок, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" не поширювалися гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції станом на 15.07.2016.

У звязку із зловживання працівників ПАТ "Банк Михайлівський", які у приміщені банку пропонували укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установами через повіреного, яким виступає банк, та з метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський" ", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною ОСОБА_1 України 15 листопада 2016 року було прийнято зміни до закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

ОСОБА_6 № 1736-VIII поширив на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк ( ПАТ "Банк Михайлівський" ), що виступив повіреним за відповідним договором гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Однак, більшість ошуканих вкладників мали прямі договори з небанківською фінансовою установою афілійованою з банком ПАТ "Банк Михайлівський".

Таким чином, для вирішення питання повернення коштів усіх ошуканих вкладників необхідно поширити гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на позику або вклад до небанківської фінансової установи афілійованої з банком за відповідним договором.

19.11.2016 вступили в силу положення силу приписи пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

В пояснювальній записці до проекту Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII забезпечення захисту прав всіх фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку ПАТ "Банк Михайлівський", вирішення питання щодо відшкодування їм коштів.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 Перехідних положень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобовязано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яка прирівняна до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Відтак у зв'язку із законодавчими змінами ОСОБА_2 прирівняно до вкладника та має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, але за окремою процедурою звернення до ПАТ "Банк Михайлівський" у формі подання заяви та необхідного пакету документів.

Судом встановлено, що позивачем на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших фінансових послуг" надіслано на адресу ПАТ Банк Михайлівський заяви від 14.12.2016, в якій повідомлено про прирівняння його до вкладника, який має право на відшкодування коштів, відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та просив включити інформацію про ОСОБА_2 до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та провести виплату відшкодування коштів в розмірі 15 000,00грн на підставі договору № 980-024-000240809 від 17.05.2016 (вх. № 14122016/49-ФК від 14.12.2016); в розмірі 8 000,00грн.на підставі договору № 980-024-000234853 від 06.05.2016 (вх. № 14122016/8-ФК); 10 000,00 грн на підставі договору 980-024-000240817 від 17.05.2016 (вх. № 14122016/9-ФК); 15 355,00 грн. на підставі договору № 980-024-000216675 від 05.04.2016 та 10 200,00грн. на підставі договору № 980-024-000212322 від 29.03.2016 /а.с. 135-139/.

Докази направлення позивачу повідомлення про прийняте рішення на підставі вищевказаних заяв в матеріалах справи відсутні.

Не погодившись із бездіяльністю та діями уповноваженої особи, позивач звернувся до суду про їх оскарження.

Щодо суті позовних вимоги, то суд виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами урегульовано Законом України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 названого Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Як вже зазначалося у зв'язку із набранням законної Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII кошти, які надійшли від ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський", є вкладом, а на позивача поширюються гарантії вкладників щодо відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду. До того ж матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ПАТ "Банк Михайлівський" повідомив позивача під підпис про непоширення на кошти, передані ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", відповідних гарантій.

Так відповідно абзацу 2 пункту 15 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яка прирівняна до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у звязку з їх прирівнянням до вкладників.

Іншої процедури станом на момент розгляду справи чинним законодавством не передбачено.

За приписами частин 1,2 статті 27 Закону України уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує зокрема перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з частиною 3 статті 27 Закону виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодування вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Так відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням Виконавчої дирекції Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14, Фонд складає на підставі переліку уповноваженої особи реєстр відшкодування вкладникам для здійснення виплат (Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Уповноваженою особою було сформовано та передано до Фонду перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду по ПАТ "Банк Михайлівський", з 15.07.2016 Фондом затверджено Загальний реєстр відшкодування вкладникам для здійснення виплат розпочато виплати гарантованої суми вкладникам. Позивача до переліку вкладників не було включено та як наслідок не було включено до Загального реєстру, що підтверджується матеріалами справи та письмовими поясненнями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Водночас згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Положення №14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Враховуючи те, що позивача прирівняно до вкладника, уповноважена особа мала подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_2 для його включення до Загального реєстру.

Також суд зауважує, що рішення, оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/2, в частині визнання нікчемними операцій від 19.05.2016 з переказу коштів (транзакцій) в розмірі 1 298 015 973,74 грн на рахунок 12 160 фізичних осіб, прийнято під час дії тимчасової адміністрації.

Відповідно до частини другої статті 38 вказаного Закону, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Таким чином, уповноважена особа Фонду наділена розпорядчими повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

У той же час, суд звертає увагу, що таке право не є абсолютним, а кореспондує з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Так, за приписами частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Саме на дані положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа посилається як на підставу визнання нікчемним переказу коштів ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Однак, уповноваженою особою не зазначено, яким чином переказ коштів, ініційований ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на користь позивача, має відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Відповідні доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а ґрунтуються виключно на припущеннях.

Суд відхиляє доводи уповноваженої особи про надання переваг, не встановлених законом, окремим кредиторам банку перед іншими кредиторами у зв'язку із зарахуванням грошових коштів на вкладні рахунки позивача з рахунку іншої особи, оскільки положення статті 1058 Цивільного кодексу України, статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, передбачають можливість зарахування коштів на вкладний рахунок фізичної особи іншими особами.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність", рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивачі не могли знати про встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження. Протилежного відповідачем не доведено.

Таким чином, постанова Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів /том 2, а.с. 18-23/.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

У випадку, якщо правочин порушує публічний порядок, він є нікчемним у відповідності до вимог статті 228 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Суд зазначає, що для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Як зазначено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Проте, відповідачем не наведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що укладений з позивачем договір банківського вкладу (депозиту) був спрямований на завдання шкоди державі.

Суд також зауважує, що відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частиною третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено 19.05.2016, що підтверджено залученою до матеріалів справи випискою банку. Отже, кошти у загальному розмірі 33 081,66 грн. на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи наведене у своїй сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність віднесення до категорії нікчемних операцій з переказу коштів (транзакції), здійсненої 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у розмірі 33 081,66 грн. на рахунки ОСОБА_2, відкриті в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський". Отже вказане рішення в цій частині є протиправним.

За висновком суду, наявність чинного вищевказаного рішення в зазначеній частині унеможливить подальший захист порушених прав позивача на отримання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Дане рішення не оскаржувалося позивачем, оскільки йому не було відомо про це рішення. Так в матеріалах справи наявне повідомлення про нікчемність правочину від 01.09.2016 № 3Г-ЕП/1108/1, однак в ньому відсутні посилання на рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01.06.2016 №42/2.

Тому суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та задля ефективного відновлення прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01 червня 2016 року №42/2 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними", в частині застосування наслідків нікчемності до правочинів з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів в сумі 33 081,66 грн (тридцять три тисячі вісімдесят одна гривня шістдесят шість копійок) на рахунки ОСОБА_2, відкриті в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський".

Щодо договорів, укладених позивачем із ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", то суд зазначає, що за змістом виписки банку кошти від останнього повернуто 19.05.2016 на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський". Тобто, кошти у загальному розмірі 25 852,64 грн. на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ "Банк Михайлівський". Жодних рішень з віднесення до категорії нікчемних операцій з переказу коштів (транзакції), здійсненої 19.05.2016 ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" на рахунки ОСОБА_2 не направлися позивачу, як і не було здійснено виплат відшкодування коштів через набуття права на таке відшкодування у звязку з прирівнянням до вкладників.

Не включення даних сум є порушенням прав позивача на отримання належних йому коштів, та є неправомірною бездіяльністю відповідача, у зв'язку з чим суд з метою повного захисту прав позивача згідно із частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення інформації до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2, прирівняного до вкладника на суму 25 852,64 грн, у зв'язку із укладенням договорів із Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитно - інвестиційний центр" через повіреного Публічне акціонерне товариство "Банк "Михайлівський".

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення КСУ від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 та від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над неправомірним втручанням у право кожної людини.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Обираючи спосіб захисту, суд виходить із критерію ефективності для відновлення порушених прав, а тому вважає за необхідне застосувати найбільш ефективний спосіб на думку суду, а саме поряд із скасуванням рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/2, в частині визнання нікчемними операцій з переказу коштів в сумі 33 081,66 грн, поряд із визнанням протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення інформації на суму 25 852,64 грн, зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" внести додаткову інформацію про ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 58 934,30 грн. та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодування вкладникам для здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову найбільш ефективним способом.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, суд стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд враховує, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 19 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти з Державного бюджету України є одним з джерел формування коштів Фонду, а згідно з пунктом 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетними асигнуваннями є повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. У свою чергу, пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Таким чином, судовий збір на користь позивача належить стягнути за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись частиною 2 статті 9, статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (вул. Кагамлика, 33, м. Полтава, Полтавська область, 36000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михалівський" ОСОБА_3 (вул. Прорізна, 8, м. Київ, Київська область, 01601), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, Київська область, 04073, ) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення інформації до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2, прирівняного до вкладника у зв'язку із укладенням договорів на суму 25 852,64 грн із Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитно - інвестиційний центр" через повіреного Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський".

Визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01 червня 2016 року №42/2 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними", в частині застосування наслідків нікчемності до правочинів з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів в сумі 33 081,66 грн (тридцять три тисячі вісімдесят одна гривня шістдесят шість копійок) на рахунки ОСОБА_2, відкриті в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський".

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" внести додаткову інформацію про ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 58 934,30 грн та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».

Стягнути на користь ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () судові витрати у розмірі 1 280 грн 00 коп (одна тисяча двісті вісімдесят гривень нуль копійок) .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя ОСОБА_8