Справа № 158/416/18
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/416/18
Провадження № 2-а/0158/26/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Індія ОСОБА_7 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України, -

в с т а н о в и в :

Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Індія ОСОБА_7 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 29 травня 2017 року на підставі ст.ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб відповідач був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Рава-Руська».

01 червня 2017 року постановою Личаківського районного суду м. Львів останнього було затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, вирішено примусово видворити ОСОБА_7 з України в примусовому порядку. 07.06.2017 року ОСОБА_7 був поміщений у Волинський ПТПІ. Позивачем неодноразово на адресу Посольства Ісламської Республіки Індія в Україні направлялись запити щодо встановлення особи затриманого ОСОБА_7, однак на даний час відповіді отримано не було, що унеможливлює підготовку документів позивачем про забезпечення видворення відповідача за межі території України на виконання рішення суду.

Відповідач співпрацювати як з позивачем, так із Волинським ПТПІ в питанні повернення його до країни походження відмовляється.

Тому просить продовжити термін затримання громадянина Ісламьскої Республіки Індія ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, який підлягає примусовому видворенню за межі України та продовжити його тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, «Волинський» ДМС України, за адресою: с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позов підтримала, з підстав викладених в позовній заяві, просила його задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_7 та його захисник - адвокат Слупко О.М. в судове засідання не зявилися, від останньої до суду подано заперечення, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 01.06.2017 року по справі №463/2721/17 (провадження №2-а/463/178/17) встановлено, що громадянин Індії ОСОБА_7 вчинив незаконне, поза межами пунктів пропуску перетинання державного кордону із України в Республіку Польща на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська» в районі 629 прикордонного знаку на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, внаслідок чого 28.05.2017р. був затриманий представниками прикордонної варти Республіки Польща та 29.05.2017р. був переданий на територію України на підставі ст.ст.3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб». За результатами розгляду наданих матеріалів у вказаній справі, Личаківським районним судом м. Львова позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Індії ОСОБА_7 задоволено, постановлено примусово видворити громадянина Індії ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України, затримати особу з метою забезпечення примусового видворення.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на момент винесення Личаківським районним судом м.Львова постанови від 01.06.2017 року), у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

З резолютивної частини постанови Личаківського районного суду м.Львова від 01.06.2017 року по справі №463/2721/17 (провадження №2-а/463/178/17) вбачається, що рішення про поміщення громадянина Ісламської Республіки Індія ОСОБА_7 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні судом не приймалось, а тому відповідно і строк затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - вищевказана постанова суду не містить також.

Таким чином, оскільки початкове рішення суду відносно примусового видворення відповідача рішення з питання поміщення іноземця до пункту тимчасового тримання іноземців не містить - підстави для продовження строку тримання відповідача у Волинському пункті тимчасового тримання іноземців та осіб, які незаконно перебувають в Україні - відсутні.

Відповідно до ч. 11-13 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Із вищенаведених норм вбачається, що процедура продовження строку затримання застосовується до осіб, які перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на підставі відповідного рішення суду, однак існують умови, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк.

Оскільки, рішення про поміщення громадянина Ісламської Республіки Індія ОСОБА_7 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні судом не приймалось, а строк затримання іноземця судом не визначався, то відповідно для «продовження» такого невизначений «строку» затримання законні підстави відсутні.

Поряд з тим, обов'язковими умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи є одночасна наявність двох обставин, таких, як: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Оскільки, як під час затримання так і під час поміщення до Волинського ПТПІ, громадянин Індії ОСОБА_7 повністю надав інформацію про себе, тобто, його особу було ідентифіковано, тому на підставі ст. 289 ч. 13 КАС України одна з двох умов, що є необхідними для продовження строку затримання внаслідок наявності умов, за яких неможливо видворити особу, - відсутня.

Згідно ч. 4 статті 15(1) Директиви Європарламенту та Ради про загальні стандарти та процедури держав-членів для повернення громадян третіх країн за їх незаконного перебування від 16 грудня 2008 року, якщо стає очевидно, що з правових або інших міркувань більше не існує розумної перспективи видворення або що умови, викладені в частині 1 статті 15(1) Директиви Європарламенту та Ради про загальні стандарти та процедури держав-членів для повернення громадян третіх країн за їх незаконного перебування від 16 грудня 2008 року, більше не виконуються, затримання перестає бути виправданим, і відповідна особа негайно звільняється.

Разом з тим, суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що під час перебування у ПТПІ відповідач ОСОБА_7 звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, про що видано довідку УДМС України у Волинській області про звернення за захистом в Україні, оскільки в матеріалах адміністративного позову відсутні докази на підтвердження вищевказаного факту.

З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що за 9 місяців перебування відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців ОСОБА_7 процедурі видворення не перешкоджав, а натомість надав усю необхідну для його ідентифікації інформацію, однак рішення щодо видворення не виконується з незалежних від нього обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Індія ОСОБА_7 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 6, 243-245, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Індія ОСОБА_7 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька