Справа № 820/6673/17
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

20.02.2018р. справа № 820/6673/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Харківській області
до ОСОБА_1
простягнення податкового боргу в загальному розмірі 25000,00 грн., -

встановив:

Суб'єкт владних повноважень, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з гр. ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 25.000,00 грн.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав обов'язку з оплати визначених контролюючим органом грошових зобов'язань з транспортного податку. Застосовані контролюючим органом заходи державного примусу, як-то: винесення податкової вимоги, не призвели до припинення існування податкового боргу.

Відповідач, гр. ОСОБА_1, у силу приписів ч. 11 ст. 126 КАС України, де зазначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином, була належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про врученням поштового зв'язку із відміткою установи поштового зв'язку про закінчення терміну зберігання.

Суд вважає за необхідне зауважити, що спрощене позовне провадження за процедурою письмового провадження по даній справі було відкрите 15.01.2018 р., що з огляду на положення ч. 2 ст. 263 зумовлювало необхідність розгляду справи у строк не більше 30 днів, тобто до 14.02.2018 р.

Між тим, зважаючи на відсутність доказів отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі аж до 19.02.2018р., суд був змушений обирати між необхідністю дотримання передбачених КАС України строків розгляду адміністративних справ і дотриманням права особи на судовий захист, надавши пріоритет останньому.

Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, дослідивши добуті по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Як з'ясовано судом з тексту адміністративного позову, заявлена суб'єктом владних повноважень вимога про стягнення коштів ґрунтується на податковому повідомленні-рішенні Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 07.10.2016 р. №1021-1303.

Вирішуючи спір, суд зважає на положення ч. 2 ст. 73 КАС України, де зазначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що до предмету доказування в адміністративній справі про стягнення заборгованості за позовом суб'єкта владних повноважень входять обставини наявності у суб'єкта права обов'язку здійснити платіж та обставини виконання такого обов'язку.

Проте, в матеріалах справи взагалі відсутні жодні належні та допустимі у розумінні ст. 72-76 КАС України докази існування у ОСОБА_1 податкового обов'язку за ст.267 Податкового кодексу України по транспортному податку на суму 25.000,00грн. і трансформації грошових зобов'язань за таким податком у податковий борг, як-то: копії винесених контролюючим органом відносно ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги.

Звертаючись до суду, владний суб'єкт подав і податкове повідомлення - рішення, і податкову вимогу, котрі були винесені контролюючим органом відносно зовсім іншого суб'єкта права - громадянина ОСОБА_2, котрий у розумінні ст. 15 Податкового кодексу України є окремим і самостійним платником податків.

Доказів існування у відповідача, ОСОБА_1, підстав для несення відповідальності за виконання податкового обов'язку іншою особою - ОСОБА_2 - матеріали справи не містять.

При цьому, суд звертає увагу владного суб'єкта, що подані відносно ОСОБА_2 податкове повідомлення та податкова вимога стосуються податкового зобов'язання у розмірі 6249,99 грн., а по справі заявлена вимога про стягнення 25.000,00грн.

Отже, подані контролюючим органом документи слід визнати неналежними доказами відносно податкового обов'язку відповідача, ОСОБА_1.

Окремо слід відзначити, що ухвалою про відкриття провадження у даній справі судом було запропоновано позивачу надати до суду докази, котрі в повно та всебічно висвітлювали обставини спірних правовідносин, зокрема документи про підстави виникнення обов'язку по оплаті заявленої до стягнення суми, копії правових актів індивідуальної дії, котрі створили обов'язок платника податків по здійсненню платежів, докази наявності спірної суми заборгованості, докази направлення на адресу платника податків відповідних рішень тощо.

Проте, суб'єктом владних повноважень вимоги ухвали про відкриття провадження виконані не були, хоча саме ухвала була одержана ще 19.01.2018 р.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що владний суб'єкт не довів ані існування у відповідача невиконаного податкового обов'язку на 25000,00 грн., ані трансформації цього обов'язку у податковий борг, ані дотримання визначеної законом процедури направлення рішень контролюючого органу за податковою адресою особи, ані запровадженого законом механізму виконання податкового обов'язку за платника податків (поза вільною волею платника податків) у примусовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки судовим розглядом встановлений факт порушення заявленою суб'єктом владних повноважень вимогою прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя А.В. Сліденко