Справа № 808/3063/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 рокусправа № 808/3063/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Чередниченка В.Є.

судді: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Бердянський морський торгівельний порт" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року (суддя Батрак І.В. м. Запоріжжя) у справі № 808/3063/17 за позовом Державного підприємства "Бердянський морський торгівельний порт" до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа - прокуратура Запорізької області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Бердянський морський торгівельний порт" 10 жовтня 2017 року звернулось до суду з позовом до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, згідно з яким, просить визнати протиправною та скасувати постанову від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження (ВП №54659450) з виконання виконавчого листа №2а-2322/09/0870 виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 28.04.2017 про стягнення з боржника Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» () суми необґрунтованої виручки у розмірі 484 974,12 грн. та суми штрафу в розмірі 969 948,24 грн., стягувач Державна інспекція з контролю за цінами (), винесену державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що стягувачем у виконавчому провадженні у справі №2а-2322/09/0870 має виступати Державна інспекція з контролю за цінами (або належним чином уповноважена нею особа), але не прокуратура.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що форми здійснення представництва визначені частиною шостою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та передбачають повноваження прокурора вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження. При цьому, наявність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у справі № 2а-2322/09/0870 за позовом Державної інспекції України з контролю за цінами до ДП «БМТП», за участю прокуратури Запорізької області про стягнення економічних санкцій підтверджена судами під час розгляду вказаної справи по суті, а також першої та апеляційної інстанції при вирішенні питання про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання. Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що прокуратура не може бути стягувачем у виконавчому провадженні у справі №2а-2322/09/0870.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу позивач посилаючись на її необґрунтованість просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що в квітні 2009 року Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області (правонаступником, якої є Державна інспекція України з контролю за цінами) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ДП «БМТП» про стягнення економічних санкцій в сумі 1 454 922,36 грн., застосованих до підприємства на підставі рішення №100 від 24.06.2008 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Постановою суду від 07.09.2015 у справі №2а-2322/09/0870 за позовом Державної інспекції України з контролю за цінами до ДП «БМТП», за участю прокуратури Запорізької області про стягнення економічних санкцій, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.03.2017, стягнуто з ДП «БМТП» до Державного бюджету України суму необґрунтованої виручки у розмірі 484 974,12 грн. та суму штрафу в розмірі 969 948,24 грн. (а.с.27-28).

06.09.2017 на адресу Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області надійшла заява (вх. №10136/16.8-3610) прокуратури Запорізької області від 31.08.2017 №05/3-3019-15 про відкриття виконавчого провадження, до якої було долучено оригінал виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2017 по справі №2а-2322/09/0870, а також ухвалу суду від 02.06.2017 про поновлення прокуратурі Запорізької області строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, яка набрала законної сили (а.с.16).

У подальшому листом від 20.09.2017 №05/3-3019-15 прокуратура Запорізької області звернулась до відповідача із листом про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі ст. 14, 19, п. 5 ст. 34, ст. 35 України «Про виконавче провадження» у звязку зі зверненням прокуратури області до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача у виконавчому провадженні Державну інспекцію України з контролю за цінами на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, до розгляду цього питання судом по суті (а.с.19).

Постановою від 13.09.2017 державним виконавцем Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП №54649450 з примусового виконання виконавчого листа №2а-2322/09/0870, виданого 28.04.2017 Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з ДП «БМТП» суми необґрунтованої виручки у розмірі 484 974,12 грн. та суми штрафу в розмірі 969 948,24 грн., яка отримана позивачем по даній справі 26.09.2017, про що свідчить відбиток календарного штемпу на вказаній постанові (а.с.13-14). Законність та обґрунтованість зазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Постановою суду від 07.09.2015 у справі №2а-2322/09/0870 за позовом Державної інспекції України з контролю за цінами до ДП «БМТП», за участю прокуратури Запорізької області про стягнення економічних санкцій, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.03.2017, стягнуто з ДП «БМТП» до Державного бюджету України суму необґрунтованої виручки у розмірі 484 974,12 грн. та суму штрафу в розмірі 969 948,24 грн.

У відповідності із ч. 3 ст. 254 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року) у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2015 року у справі № 2а-2322/09/0870 набрала законної сили 24 грудня 2015 року.

У відповідності до положень статті 124 Конституції України судові рішення, зокрема, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Вимоги до виконавчого документа визначені у частині першій статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII), а саме: у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання.

Так, 28 квітня 2017 року Запорізьким окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист по справі № 2а-2322/09/0870, з терміном пред'явлення до виконання 25 грудня 2016 року, стягувачем вказано Державну інспекцію України з контролю за цінами.

Пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, згідно із частиною шостою статті 12 цього Закону визначено право стягувача, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2017 року прокуратурою Запорізької області подано до Запорізького окружного адміністративного суду заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, яку ухвалою суду від 02.06.2017 задоволено, поновлено прокуратурі Запорізької області строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Задовольняючи заяву та поновлюючи строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником цей строк пропущений з поважних причин, оскільки розгляд справи проводився в апеляційній та касаційній інстанціях з наданням до них матеріалів справи, що унеможливило видачу виконавчого документи в період строку його пред'явлення до виконання, хоча прокурор своєчасно звертався за його отриманням.

Відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 апеляційну скаргу ДП «БМТП» залишено без задоволення, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2017 у справі № 2а-2322/09/0870 змінено, викладено абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: «Поновити строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі № 2-а-2322/09/0870 за позовом Державної інспекції з контролю за цінами України до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», за участю прокуратури Запорізької області, про стягнення економічних санкцій, на три місяці, починаючи з дати набрання ухвалою суду законної сили». В решті ухвалу суду залишити без змін. Підстави та порядок здійснення прокуратурою представницької функції визначаються, зокрема, Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014, частиною першою статті 23 якого передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Пунктом 6 частини 6 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді.

При цьому, нормами частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Наявність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у справі № 2а-2322/09/0870 за позовом Державної інспекції України з контролю за цінами до ДП «БМТП», за участю прокуратури Запорізької області про стягнення економічних санкцій підтверджена судами під час розгляду вказаної справи по суті, а також судами першої та апеляційної інстанції при вирішенні питання про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання (а.с.27-28, 71-74).

Враховуючи те, що прокуратурою здійснювалося представництво інтересів держави у справі №2а-2322/09/0870, а також те, що нормами Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про виконавче провадження» надано прокурору право брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів держави в суді, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову Державного підприємства "Бердянський морський торгівельний порт".

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, аргументи апеляційної скарги які є аналогічними тим, що викладені в запереченнях на позов та мотивована оцінка яким вже була надана судом першої інстанції, їх не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: ст. 287, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Бердянський морський торгівельний порт" - залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у справі № 808/3063/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції у відповідності до положень ч. 3 ст. 272 та ст. 287 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення та враховуючи ч. 4 ст. 272 КАС України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко