Справа № 758/9438/17
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/9438/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Калашніковій Л.Д., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійнотго фонду України в м.Києві про зобов'язання провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто 2014-2016 роки, починаючи з 11.04.2017 р. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах з 01.08.1975 по 23.01.1990 рік. 13.09.2007 року йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(далі - Закон України № 2262/12). Військову пенсію отримував по 30.04.2017 року.11.04.2017 року йому відповідачем призначено пенсію за віком в розмірі 1751,72 (одна тисяча сімсот п'ятдесят одна гривня) 72 коп., відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-IV), із застосуванням (доходу), що враховується при призначенні (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. На його звернення, Центральнимоб'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві надана відповідь, згідно якої позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Закону України № 1058-IV, відповідно до яких при переведенні з одного виду пенсії на інший розрахунок проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.3 ст.45 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.Зазначені дії відповідача позивач вважає протиправними, такими, що не узгоджуються з положеннями Закону України № 2262/12, в зв'язку з чим він звернувся до суду.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги і обгрунтування позову підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на положення Закону України № 2262/12та положення Закон України № 1058-IV, та зазначаючи, що позивач звертався до відповідача з заявою про призначення пенсії, а не переведення з одного виду на інший в рамках одного закону.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі в якій заперечувала проти задоволення позову, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що дії Управління узгоджуються з положеннями Закону України № 1058-IV відповідного до якого при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що13.09.2007 рокуПозивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України № 2262/12, яку він отримував до 30.04.2017 року.

11.04.2017позивачзвернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV.

Як встановлено судом, позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України № 1058-IV в розмірі 1751,72 (одна тисяча сімсот п'ятдесят одна гривня) 72 коп., відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України № 1058-IV який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії, а саме 2007 року

Статтею 1 Закон України № 2262/12 встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Закономвислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 7 Закону України № 2262/12 передбачено, щовійськовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цимЗаконом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Необхідно звернути увагу на частину першу ст. 9 Законом № 1058-IV в якій зазначено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

-пенсія за віком;

-пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

-пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Тобто пенсія за вислугу років не передбачена Законом № 1058-IV.

Таким чином Відповідач прийняв хибне рішення та вважає, що позивач здійснив перехід з одного виду пенсії на інший в рамках Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Із наведеного випливає, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший вид пенсій призначений цим же Законом.

Водночас, позивачу, 13.09.2007 року було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Тоді як за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IV Позивач звернувся вперше.

Крім того, абз. 2 ч. 3 статті 45 Закону № 1058-IV, перебачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Проте, Позивач жодним чином, не виявляв бажання щоб йому при призначення пенсії за віком, застосовувався показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Необхідно зазначити, що з моменту виходу на пенсію 13.09.2007 року і по 31.01.2017 позивач працював та з його заробітної плати сплачувалися податки та загально обов'язкові збори, у тому числі до ПФУ України.

Позивач останні три роки до моменту призначення пенсії за віком (11.04.2017) отримував заробітну плату в наступних розмірах:

за 2014 рік - 117339,50 грн.;

за 2015 рік - 123499,70 грн.;

за 2016 рік - 142881,79 грн.;

загальна сума: 383720,99 грн. - наведені дані містяться у Індивідуальних відомостях про застраховану особу Позивача наданих Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в м. Києві (копія додається), у якій відображаються відрахування до пенсійного фонду із заробітку пенсіонера.

Отже, для визначення розміру пенсії Позивача, необхідно враховувати середню заробітну плату (дохід), з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саму за 2014-2016 роки, тобто до 2017 року, коли Позивач звернувся за призначенням пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Обчислення розміру пенсії Позивача у відповідності до чинного пенсійного законодавства України тягне за собою нарахування Позивачу пенсії в значно більшому розмірі, ніж той, який було нараховано на даний час.

Позивач належним чином виконав свій обов'язок стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, працюючи та отримуючи заробітну плату, сплачував з неї страхові внески; натомість, його позбавлено права на рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат.

Наведене свідчить про те, що Відповідач, приймаючи рішення стосовно застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік, порушує права Позивача, а відтак, є підстави для скасування даного рішення та зобов'язання Відповідача нарахувати Позивачу пенсію у відповідності до чинного пенсійного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З посиланням на ст.22 Конституції України, слід зазначити, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних витрат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: - законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; - рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; - диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу); державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Таким чином, дії Відповідача щодо трактування даного процесу як переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вважає протиправними, оскільки 13.09.2007 року йому була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

За таких обставин Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві не мало законних підстав для застосування частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV. Відповідно у відповідача були відсутні підстави для застосування показника заробітної плати за 2007 рік, оскільки відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати у галузях економіки по Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015, 2016 роки.

Аналогічна правова позиція, щодо застосування частини третьої ст. 45. Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відображена у постановах Верховного Суду України по справах від 31.03.2015 №21-612а14, та від 09.06.2015 №21-550а14, а тому в силу положеньст. 244-2 КАС Українимає враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні даної норми права.

З огляду на встановлені обставини, зважаючи на норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд приходить до висновку, що заява позивач про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не є переведенням з одного виду пенсії на інший вид державної пенсії, оскільки дані призначення відбуваються не в межах одного закону, і передбачають різні підстави для їх призначення.

А тому, відповідач при призначенні позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і визначенні розміру пенсії повинен був застосувати положення ч.2 ст.40 зазначеного Закону І врахувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували зверненню, тобто 2014-2016 рр.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст.19, 22 Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись п.10 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України (2017 р.), ст.ст.2, 5, 9, 73, 77, 241, 242, 243-247, 250, 255, 295, 297 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Києва щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в проведенні перерахунку розміру пенсії.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати у галузі економіки України за 2014-2016 р.р., починаючи з 11.04.2017 р.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова