Справа № 805/4236/17-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 р. Справа№805/4236/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Стойки В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Хороша С.С.,

представника позивача не з'явився,

представника відповідача - Пономарьова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України" до Мар`їнської об`єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 20017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мар`їнської об`єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Мар`їнської об`єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо безпідставного відключення Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України» від бази даних контролюючого органу;

- зобов'язати Мар`їнську об`єднану держану податкову інспекціюГоловного управління ДФС у Донецькій області надати електроні послуги та підключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України до бази даних контролюючого органу для подання податкових документів в електронному вигляді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України» та відповідачем було укладено договір №200120171 від 20 січня 2017 року про визнання податкових документів в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

15 листопада 2017 року, позивачем, засобами електронного зв'язку, було направлено відповідачу податкову накладну/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначена накладна не була прийнята з підстав «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: -. Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності».

Позивач вказує на незаконність припинення договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку, оскільки згідно договору орган ДФС має право розірвати договір лише у випадках ненадання платником податків нового посиленого сертифікату (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації. Зазначає, що внаслідок односторонніх недобросовісних дій відповідачів, обмежується право подання податкових документів в електронному вигляді, що є порушенням законних прав.

Ухвалою від 6 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до попереднього судового засідання на 21 грудня 2017 року.

Розгляд цієї справи з 15 грудня 2017 року здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року.

Ухвалою від 21 грудня 2017 року відкладено підготовче засідання в зв'язку з неявкою представника позивача до 16 січня 2018 року.

За клопотанням представника позивача, з метою надання додаткових доказів ухвалою від 16 січня 2018 року відкладено підготовче засідання до 30 січня 2018 року.

Ухвалою від 30 січня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання в зв'язку з неявкою представника позивача до 6 лютого 2018 року.

6 лютого 2018 року підготовче засідання продовжено до 14 лютого 2018 року.

Ухвалою від 14 лютого 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 лютого 2018 року.

Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини (том 1 а.с. 35).

Так у заперечені відповідач зазначив, що 20 січня 2017 року між сторонами був укладений договір про визнання електронних документів. Крім того, 23.01.2017 року з Позивачем укладено Додаткову угоду до Договору від 20.01.2017 року, згідно якої сторони умовились викласти в іншій редакції розділ 5 та п. 4 розділу 6 Договору від 20 січня 2017. За результатами опрацювання зареєстрованих в ЄРПН за жовтень 2017 року податкових накладних, встановлені операції, які можуть бути спрямовані на формування сумнівного податкового кредиту та подальшого надання неправомірної податкової вигоди по ланцюгу постачання, а саме: ТОВ «ВКФ Ілон» за відсутності у 2017 операцій з придбання реєструє податкові накладні на адресу ТОВ «Донспецмонтаж», який в свою чергу реєструє податкові накладні на адресу ТОВ «Агробізнес України».

Відповідач зазначив, що виникають спірні питання пов'язані з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, тому, керуючись пунктом 3 розділу 5 Договору, було зупинено дію договору про визнання електронних документів від 20.01.2017.

16 січня 2018 року представник позивача надав відповідь на заперечення в якій зазначив, що обґрунтованих зауважень стосовно складання податкової звітності та підстав припинення Договору про визнання електронної звітності податковим органом не зазначено. Крім того, наголосив, що відповідно до п. 49.4 статті 49 Податкового Кодексу України з 1 січня 2017 року контролюючим органом забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

Крім того, 30 січня 2018 року позивач надав письмові пояснення по справі (том 1 а.с. 98-100). В яких вказав, що п.3 розділу 5 додаткової угоди від 23 січня 2017 року передбачено, що у випадку не врегулювання спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, контролюючий орган приймає рішення про тимчасове зупинення дії договору. Разом з тим, п. 4 розділу 5 додаткової угоди визначено, що рішення про тимчасове зупинення дії договору може бути оскаржено в порядку досудового врегулювання спорів, визначених статтею 56 Податкового кодексу України або у судовому порядку.

Позивач зазначив, що відповідного рішення про зупинення дії договору про визнання електронних документів від 20 січня 2017 року не отримував. Крім того, Розділ 6 додаткової угоди від 23 січня 2017 року містить вичерпний перелік підстав для розірвання Договору в односторонньому порядку, які позивач не порушував.

Таким чином, на думку представника позивача відзив відповідача не спростовує заявлених позовних вимог по справі.

9 лютого 2018 року відповідач засобами електронного зв'язку надав додаткові пояснення, в яких наголосив, що дію договору від 20 січня 2017 року було зупинено, а не розірвано, відповідач не відмовляв у прийнятті податкової декларації, оскільки в зв'язку з зупиненням дії договору фактично не міг отримати податкову звітність засобами електронного зв'язку (том 1 а.с.110-113).

Представник позивача засобами поштового зв'язку надав клопотання про розгляд справи без участі його участі та просив суд задовольнити позов.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову, просив суд відмовити у задоволені позовні вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України" зареєстрований як юридична особа, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 40146440, з 30.11.2015 року знаходиться на податковому обліку в Мар`їнській об`єднаній держаній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

20 січня 2017 року за №200120171між позивачем та відповідачем було укладено Договір про визнання податкових документів в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

15 листопада 2017 року податкова накладна платника податку - продавець: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України" не була прийнята з підстав «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року № 233, а саме: Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності» (том 1 а.с.30).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпунктом 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України, визначено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Вимоги до оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) встановлені ст. 201 ПК України.

Так, за правилами абз.1 п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з абз.3 та 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Абзац 9 пункту 201.10 ст. 201 ПК України вказує, що якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Відповідно із абз.11 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

З огляду на викладене реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов'язком постачальника товарів чи послуг. При цьому, зазначеному обов'язку кореспондує обов'язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних регулюється Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (в редакції на момент складання податкової накладної) (далі - Порядок № 1246).

Згідно п.7-10 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Отже законодавством визначено виключні підстави для відмови у прийнятті податкової накладної.

Як раніше зазначалось, позивачем направлялась податкова накладна, та відповідно Квитанції №1 від 15 листопада 2017 року документ доставлено до ДФС України, однак документ не прийнято з підстав: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: . Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів.»

Суд зазначає, що ані Договором від 20 січня 2017 року ані Додатковою угодою від 23 січня 2018 року не передбачено саме: припинення дії Договору.

Суд наголошує, що в даному випадку не вказано в чому ж саме полягає порушення Інструкції №233, крім того, посилання податкового органу на положення Інструкції №233 є помилковими, оскільки зазначена інструкція втратила чинність 15 листопада 2017 року на підставі Наказу №557.

Крім того, в судовому засіданні відповідач зазначив, що контролюючим органом не здійснювалась перевірка господарської діяльності ані позивача ані товариств по ланцюгу постачання.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача, оскільки вказані обставини не були підставою для неприйняття податкової накладної згідно з Квитанцією №1 від 15 листопада 2017 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача стосовно безпідставного відключення Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України» від бази даних контролюючого органу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає необхідним поновити порушене право позивача шляхом зобов'язання відповідача надати електрони послуги та підключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України до бази даних контролюючого органу для подання податкових документів в електронному вигляді.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України" до Мар`їнської об`єднаної держаної податкової інспекції про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Мар`їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо безпідставного відключення Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України" від бази даних контролюючого органу.

Зобов'язати Мар`їнську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області надати електронні послуги та підключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України" до бази даних контролюючого органу для подання податкових документів в електронному вигляді.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мар`їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес України" () судовий збір у розмірі 3200(три тисячі двісті) грн.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 лютого 2018 року.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2018 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Стойка В.В.