Справа № П/811/391/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2018 року

Київ

справа №П/811/391/17

адміністративне провадження №К/9901/54/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - В.М. Бевзенка,

суддів: В.М. Шарапи, Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду у складі судді Притули К.М. від 08.09.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі коегії суддів Дадим Ю.М., Божко Л.А., Богданенка І.Ю. від 05.12.2017 у справі №П/811/391/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області № 18/07 від 01 лютого 2017 року «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_2».

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції та апеляційної інстанції, посилаючись на порушенням судами норм матеріального та процесуального права, звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на розгляді господарського суду Кіровоградської області перебувала справа № 912/4264/16 за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Весна», товариства з обмеженою відповідальністю Консультаційно-діагностичний центр «КДЦ», Кіровоградської міської ради про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 21 листопада 2016 року на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів залучено приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_2, якого було зобов'язано надати письмово викладену позицію щодо позовних вимог та копії спірних договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Незважаючи на ухвалу від 21 листопада 2016 року та норми чинного законодавства, відповідно до яких позивач зобов'язаний був протягом десяти робочих днів з дня вимоги господарського суду Кіровоградської області надати витребувані докази, проте з листопада 2016 року ОСОБА_2 вимоги не виконувались.

У зв'язку з невиконанням позивачем ухвал господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/4264/16, господарський суд враховуючи приписи статті 2-1 Закону України «Про нотаріат» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин (Далі - Закон) та норми господарського процесуального законодавства, ухвалою від 13 січня 2017 року зобов'язав Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області вручити ухвалу приватному нотаріусу Кіровоградського нотаріального округу ОСОБА_2 для її виконання та надати господарському суду докази такого вручення.

Головним управлінням юстиції було здійснено повідомлення ОСОБА_2 про обов'язковість виконання ухвали суду. А саме, відповідачем направлені телеграма та електронний лист 20 січня 2017 року. Крім того, приватному нотаріусу ОСОБА_2 наголошено, що у разі ненадання господарському суду інформації та інших документів, зазначених в ухвалі від 13 січня 2017 року по справі №912/4264/16, головним управлінням юстиції у відповідності до частини шостої статті 29-1 Закону будуть вжиті заходи у вигляді тимчасового зупинення його приватної нотаріальної діяльності до усунення вищевказаних обставин.

Однак, незважаючи на попередження Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, приватним нотаріусом ОСОБА_2, не виконано вимоги, викладені в ухвалі господарського суду від 13 січня 2017 року, про що зазначено в ухвалі господарського суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року по справі №912/4264/16. Цією ухвалою повторно зобов'язано приватного нотаріуса ОСОБА_2 надати витребувані судом документи.

У зв'язку з невиконанням ухвал господарського суду Кіровоградської області по справі №912/4264/16 щодо ненадання витребуваних документів приватним нотаріусом органам та особам, зазначеним у частині восьмій статті 8 Закону, на підставі наказу головного управління юстиції від 01 лютого 2017 року №18/07 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_2 було тимчасово зупинено до усунення виявлених обставин.

Листом від 01 лютого 2017 року №04-21/01-24/213 було повідомлено приватного нотаріуса ОСОБА_2 про тимчасове зупинення його нотаріальної діяльності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що дії відповідача щодо зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_2 вчинялись у відповідності до функцій покладених на нього державою та у відповідності до норм чинного законодавства, тому наказ Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області №18/07 від 01 лютого 2017 року «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_2» є правомірним та таким, що прийнятий відповідно до закону.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржених судових рішень норм матеріального та процесуального права, Суд вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена зважаючи на таке.

Відповідно до статті 2-1 Закону державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Стосовно неможливості надати витребувані ухвалами господарського суду Кіровоградської області документи, оскільки таким чином було б порушено присягу зберігати професійну таємницю відповідно до статті 6 Закону, слід зазначити таке.

У випадку надання інформації, яка становить предмет нотаріальної таємниці, на запит чи за заявою осіб зазначених в статті 8 Закону має місце її правомірне використання. Разом з тим слід враховувати, що повноваження вказаних у наведеній статті осіб щодо обсягу отримання такої інформації є різними, тому правомірне використання відомостей, які становлять предмет таємниці, має відбуватись відповідно до чітких вказівок закону. Тому судовим установам, правоохоронним органам довідки про вчинені нотаріальні дії надаються на письмову вимогу, що містить обґрунтування необхідності отримання відповідних відомостей, із зазначенням номера справи і прикладенням гербової печатки.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 вказано таке.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Отже, нотаріус зобов'язаний зберігати нотаріальну таємницю, відповідно до законодавчих актів, однак, насамперед, нотаріус у своїй діяльності має керуватись Основним Законом, стаття 129-1 якого передбачає, зокрема, що судове рішення є обов'язковим до виконання. Принцип цієї статті закріплений у всіх процесуальних кодексах України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, з чим погоджується Суд, що позивачем дійсно допущено бездіяльність, по відношенню до своїх обов'язків, як нотаріуса, і крім того, зловживання своїми правами та обов'язками як третьої особи по справі. Тому посилання позивача, на те що, процесуальні рішення господарського суду були скасовані та справу направлено на новий розгляд є безпідставними

У разі ненадання інформації приватним нотаріусом органам та особам, зазначеним у статті 8 Закону, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса, відповідно до пункту 6 частини першої статті 29-1 Закону, тимчасово зупиняється - до усунення цієї обставини.

Рішення про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса у випадках, передбачених частиною першою статті 29-1 Закону, приймає керівник Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (стаття 29-2 Закону).

Разом з тим, у касаційній скарзі позивач зазначає, що відповідно до частини восьмої статті 8 Закону нотаріус повинен у 10 денний строк надавати довідки та інші документи на обґрунтовану вимогу суду. Та звертає увагу, що законодавець, виклавши у вказаній нормі слово "обґрунтовану", поклав на нотаріуса обов'язок надавати оцінку обґрунтованості судового рішення, оскільки розкривши нотаріальну таємницю на необґрунтовану вимогу суду, нотаріус здійснить правопорушення у вигляді протиправного розкриття нотаріальної таємниці.

Однак з таким твердженням не погоджується Суд, оскільки позивачу слід розмежовувати поняття обґрунтованої вимоги, як частини рішення суду та права надавати оцінку рішенню суду в цілому.

На доводи позивача щодо необхідності проведення спеціальної перевірки, за висновками якої можна було ухвалити вмотивоване рішення про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 або відмовити в ухваленні такого рішення слід зазначити таке.

Пунктом 1 Порядку проведення перевірок, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 17 лютого 2014 року №357/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2014 року, чітко визначено правовідносини, до яких застосовується цей порядок. Перевірка не є обов'язковою процедурою, дотримання якої вимагає законодавство для прийняття рішення про зупинення нотаріальної діяльності.

Прийняття оскаржуваного наказу, не пов'язано зі скаргою ОСОБА_3, а є реагуванням на невиконання ухвал суду при розгляді справи.

Законом не визначено відповідного порядку при прийнятті рішення про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, а стаття 29-1 Закону встановлює лише вичерпний перелік підстав.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що Наказом Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області № 57/07 від 03 квітня 2017 року "Про поновлення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_2" було поновлено нотаріальну діяльність позивача з 03 квітня 2017 року.

За таких обставин, Суд, вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому робить висновок про відсутність підстав для їх скасування.

За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа

Н.А. Данилевич

Судді Верховного Суду