Справа № 702/1011/17
Суддя: С.О.Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року справа № 702/1011/17

10 год. 55 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участі: секретаря судового засідання - Роя О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Монастирищенського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до відділу у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач 1) в якому просив:

- визнати дії відділу у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в особі в.о. начальника відділу Хінціцької О.І. протиправними;

- зобов'язати суб'єкта владних повноважень надати запитувану інформацію у повному обсязі, про яку йдеться у запиті на інформацію позивача від 17.10.2017.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.11.2017 відкрито провадження у справі №702/1011/17. У подальшому ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15.12.2017 вказану справу передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

15.01.2018 прийнято справу до свого провадження. Ухвалою від 12.02.2018 залучено у якості другого відповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач 2).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на інформаційний запит від 17.10.2017 позивач отримав супровідний лист від 23.10.2017 за вих. №10/139-17 у якому повідомлялося, що на адресу позивача направлено копію справи гр. ОСОБА_4 Проте, позивачем заперечується факт отримання копії справи та зазначається, що ним отримано два титульні аркуші справи, зміст справи, копія заяви, копія рішення та копія акту. На думку позивача, суб'єктом владних повноважень порушено його гарантії на доступ до публічної інформації, що і стало підставою звернення до суду. У відповіді на відзив позивачем зазначено, що відзив не містить посилання на доказ про надсилання копії технічної документації поштою.

Позивач в судове засідання не прибув, проте просив справу розглядати без його участі на основі наявних матеріалів справи, поданих ним.

Відповідач 1, повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання відділом у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.

Відповідач 2 явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надавши до початку судового засідання відзив та заперечення на позовну заяву, згідно з якими просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи, що листом від 23.10.2017 позивачу надано запитувану інформацію у день надходження самого запиту. Також відповідачем 2 зазначено, що другий примірник державного акту не може знаходитись у справі ОСОБА_4 і не є складовою частиною запитуваної технічної документації. Відповідач заперечує, що позивачеві не направлялася копія справи на ім'я ОСОБА_4, оскільки позивач сам вказує про надходження документів у позовній заяві.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача 1 із запитом від 17.10.2017 про надання публічної інформації, що надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штрихкодовий ідентифікатор 664), в якому просив надати копію технічної документації на отримання гр. ОСОБА_4 державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 0,4264 га, розташованої по АДРЕСА_1, Монастирищенського району Черкаської області.

У супровідному листі від 23.10.2017 №10/139-17 міститься інформація про надсилання гр. ОСОБА_1 копії справи по видачі державного акту на право приватної власності на землю площею 0,42га гр. ОСОБА_4 в межах с. Лукашівка, та зазначено, що копія справи додається.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Частиною 1 ст. 1 Закону №2939 встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону №2939 право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону №2939 доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації (ст. 12 Закону №2939).

Частиною 1 ст. 13 Закону №2939 встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону №2939 визначено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч. 1 ст. 19 Закону №2939).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону №2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону №2939 розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Частинами 1, 2 ст. 23 Закону №2939 встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до ст. 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

З аналізу наведених норм вбачається, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний у будь-якому випадку надати достовірну, точну та повну відповідь на звернення з дотриманням визначених законодавством України строків.

Відповідно до п. 51 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої Наказом від 15.10.2015 №600 "Про затвердження Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру" (далі - Інструкція) у разі коли додатки надсилаються із супровідним листом, відмітка про наявність додатків розміщується після тексту листа перед підписом. Якщо документ має додатки, повне найменування яких у тексті не наводиться, їх необхідно перелічити після тексту із зазначенням кількості аркушів у кожному додатку та кількості їх примірників. У разі коли документ містить більше десяти додатків, складається опис із зазначенням у документі такої відмітки.

Таким чином, відповідачем 1 у порушення вимог Інструкції в супровідному листі від 23.10.2017 №10/139-17 не зазначено найменування документів, кількості аркушів, кількості примірників, що додаються до відповіді на запит.

Згідно із пунктами 215, 216 Інструкції вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв'язку, електрозв'язку, а також доставляються кур'єрською, фельд'єгерською службами. Опрацювання документів для відправлення поштовим зв'язком здійснюється службою діловодства територіального органу Держгеокадастру відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку.

Абзацом 7 п. 2 Правил надання поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" (далі - Правила надання поштового зв'язку) встановлено, що вручення поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення, виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу. Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (абз. 27 п. 2 Правил надання поштового зв'язку). Пунктом 19 Правил надання поштового зв'язку передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення.

Отже, належним доказом направлення відповіді на запит про надання публічної інформації та доданих до нього документів позивачу відповідно до законодавства України є опис вкладення поштового відправлення, касовий чек, розрахункова квитанція, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, відповідач 1 не надав доказу направлення позивачу відповіді на запит.

Судом встановлено, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази направлення відповідачем 1 достовірної, точної та повної відповіді позивачу на його запит від 17.10.2017 (вхідний №10/0/218-17 від 23.10.2017) відповідно до Закону №2939, тому суд дійшов до висновку про обрунтованість позовних вимог щодо визнання дій відділу у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в особі в.о. начальника відділу Хінціцької О.І. протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати запитувану інформацію у повному обсязі, про яку йдеться у запиті на інформацію позивача від 17.10.2017.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства Україник кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 159, 242-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії відділу у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Зобов'язати відділ у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надати запитувану інформацію у повному обсязі, про яку йдеться у запиті на інформацію ОСОБА_1 від 17.10.2017.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький

Рішення складено у повному обсязі 26.02.2018.