Справа № 825/1047/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 Київ К/9901/3715/18 К/9901/3713/18 825/1047/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - О. В. Білоуса, Желтобрюх І.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Головко О.В.

представника відповідача - Качанок О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №825/1047/14

за заявою ОСОБА_2 про перегляд постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про стягнення середнього заробітку, провадження по якій відкрито

за касаційними скаргами Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду, прийняту 20 січня 2016 року у складі: головуючого - Скалозуб Ю.О. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, постановлену 19 квітня 2016 року у складі колегії суддів: головуючого - Федотова І.В., суддів: Ісаєнко Ю.А., Полякової А.О.,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про перегляд постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами по справі № 825/1047/14 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду № 825/2618/13-а про поновлення на роботі за період з 26.07.2013р. по 21.10.2013р.

В обґрунтування заяви зазначив, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.04.2014р. по справі № 825/1047/14, яка набрала законної сили, суд відмовив у задоволенні позову, оскільки на момент звернення позивача до суду, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014р. по справі №825/2618/13-а було скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.07.2013р. та відмовлено в задоволенні адміністративного позову про поновлення на службі.

Разом з тим, постановою Вищого адміністративного суду України від 29.05.2015р., скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014р. про відмову у задоволенні позову. Дані обставини не були та не могли бути відомі суду і позивачу.

Відповідно, постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.04.2014р. по справі № 825/1047/14 може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами, а вимоги позивача задоволені у повному обсязі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідач лише 21.10.2013р. надав йому на ознайомлення наказ про поновлення на службі, а тому вважає, що має законні підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки відповідачем виконання постанови суду від 25.07.2013р. про поновлення на роботі.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.04.2014р. у справі 825/1047/14 задоволено.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.04.2014 у справі 825/1047/14 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління ДФС в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду №825/2618/13-а про поновлення на роботі за період з 26.07.2013р. по 21.10.2013р.

В іншій частині позову відмовлено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що ГУ ДФС у Чернігівській області було незаконно звільнено ОСОБА_2, що було встановлено постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013р. у справі № 825/2618/13-а, яка підлягала негайному виконанню в частині поновлення позивача на роботі та на даний момент набрала законної сили, але відповідач виконав зазначену постанову суду лише 05.09.2013р., а тому період, за який середній заробіток за час затримки виконання вищезазначеної постанови підлягає стягненню, складає з 26.07.2013р. по 05.09.2013р., що узгоджується з приписами ст. 236 КЗпП України.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що ГУ Міндоходів у Чернігівській області скасовано наказ №224-о від 20.12.2013р. "Про звільнення ОСОБА_2", наказ № 151-о від 05.09.2013р. "Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.2008р. № 116-о" та відновлено дію наказу від 22.05.2008р. № 116-о про звільнення позивача. У зв'язку з наведеним, позивач не має законного права на стягнення спірної суми середнього заробітку.

ОСОБА_2 також звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанції, в якій просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційну скаргу позивач аргументує тим, що з наказом про поновлення на роботі від 05.09.2013р. його було ознайомлено лише 20.10.2013р., чим порушено право позивача на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, оскільки фактичного допущення до роботи станом на 20.10.2013 р. не відбулось.

12 січня 2018 року касаційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013року у справі №825/2618/13-а поновлено ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з суб'єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності, відділу податкової міліції Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції з 23.05.2008.

На виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013року по справі № 825/2618/13-а наказом ГУ ДФС у Чернігівській області № 151-о від 05.09.2013р. «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.2008р. № 116-о» поновлено капітана податкової міліції ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з суб'єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності, відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ, з 23.05.2008р. та ознайомлено останнього з вказаним наказом 21.10.2013р. о 17:00.

В подальшому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 року по справі №825/2618/13-а за позовом ОСОБА_2 до ГУ Міндоходів у Чернігівській області та Чернігівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити певні дії, апеляційні скарги ГУ Міндоходів у Чернігівській області та Чернігівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області задоволено, скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На виконання зазначеного судового рішення наказом ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 20.01.2014р. №6-о наказ ГУ Міндоходів у Чернігівській області №151-о від 05.09.2013 р. «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.2008 № 116-о», яким поновлено ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з суб'єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності, відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ, скасовано.

Разом з тим, наказ ГУ Міндоходів у Чернігівській області №224-о від 20.12.2013р. «Про звільнення ОСОБА_2» також скасовано.

Поряд з цим, постановою Вищого адміністративного суду України від 29.05.2015 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 року (про відмову у роз'ясненні постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 року) по справі №825/2618/13-а скасовано.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 року змінено та в абзаці третьому резолютивної частини постанови замість дати "23.05.2008" зазначено дату "22.05.2008", в частині оплати вимушеного прогулу позивача - скасовано, а справу направлено у цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 року залишено без змін.

У свою чергу, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року адміністративний позов ОСОБА_2, задоволено частково, стягнуто з Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.05.2008 року по 05.09.2013 року в розмірі 111875 (сто одинадцять тисяч вісімсот сімдесят п'ять) грн. 28 коп. за вирахуванням обов'язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року, апеляційну скаргу ГУ ДФС у Чернігівській області - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено. Змінено постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року та адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено. Стягнуто з Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.05.2008 року по 05.09.2013 року в розмірі 207383 (двісті сім тисяч триста вісімдесят три) грн. 33 коп. за вирахуванням обов'язкових платежів». Виключено з резолютивної частини постанови четвертий абзац, в зв'язку з чим абзаци 5 та 6 вважати відповідно 4 та 5. В решті постанову суду - залишено без змін.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, як вірно зазначено судам попередніх інстанцій, законом визначено дві підстави для виконання судового рішення:

- набрання рішенням законної сили;

- рішення підлягає негайному виконанню.

Враховуючи приписи пункту 3 частини 1 статті 256 КАС України, суди дійшли правильного висновку, що постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 року у справі № 825/2618/13-а підлягала виконанню негайно.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різницю в заробітку за час затримки.

Із змісту наведеної норми видно, що обов'язок виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, є видом відповідальності роботодавця за дії, пов'язані із такою затримкою.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 34 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року № 21-63а15 у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної митної служби України (далі ДМСУ), Ягодинської митниці (далі Митниця) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що протиправність постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 року в частині визнання протиправним та скасування наказу ДПА у Чернігівській області від 22.05.2008 № 116-о «Про звільнення ОСОБА_2» та поновлення його на посаді підтверджена постановою Вищого адміністративного суду України від 29.05.2015 року, що є обставиною, яка впливає на законність та обґрунтованість постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі 825/1047/14.

Враховуючи, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 у справі № 825/2618/13-а поновлено ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з суб'єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності, відділу податкової міліції Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції з 23.05.2008, при цьому, такий наказ № 151-о ГУ ДФС у Чернігівській області видало лише 05.09.2013, вірними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за невиконання судового рішення за період з 26.07.2013 року по 05.09.2013 року.

Посилання відповідача у касаційній скарзі на подальше скасування ГУ Міндоходів у Чернігівській області наказу №224-о від 20.12.2013р. «Про звільнення ОСОБА_2», наказу № 151-о від 05.09.2013р. «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.2008р. № 116-о» та відновлення дії наказу від 22.05.2008р. № 116-о жодним чином не впливає на виконання відповідачем постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 року у справі № 825/2618/13-а, яка підлягала негайному виконанню в частині поновлення позивача на роботі, лише 05.09.2013 року.

В судовому засіданні 7 лютого 2018 року представник відповідача зазначив, що за період з 26.07.2013 року по 05.09.2013 року позивачу уже було сплачено середній заробіток, що підтверджується платіжними дорученнями.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу, що із відповідача було стягнуто суму середнього заробітку, як сплату за вимушений прогул, разом з тим, в даній справі спір стосується стягнення середнього заробітку за затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі, що є відмінним від відшкодування, яке підлягає сплаті внаслідок вимушеного прогулу.

Доводи позивача - ОСОБА_2 про те, що датою фактичного виконання роботодавцем рішення суду про поновлення є 21.10.2013 року (дата ознайомлення позивача з наказом № 151-о від 05.09.2013 року), є необґрунтованими, оскільки рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

За правилами ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх