Справа № 569/11990/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальов І.М.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" лютого 2018 р. Справа № 569/11990/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "10" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 03.08.2017 року звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в якому просив: визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови в призначенні йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, № 1697-УІІ; зобов'язати Рівненське об'єднане управління пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати до вислуги років, що дає право на пенсію, половину строку денної форми навчання на юридичному факультеті Київського університету ім.Т.Шевченка, а саме 2 роки 4 місяці 26 днів; зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити йому пенсію на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, № 1697-УІІ відповідно до поданої ним заяви про призначення пенсії від 27 липня 2017 року; рішення суду в частині припинення протиправних дій Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області та усунення допущених ним порушень закону звернути до негайного виконання та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дій зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, № 1697-УІІ.

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати ОСОБА_3 до вислуги років, що дає право на пенсію, половину строку денної форми навчання на юридичному факультеті Київського університету ім.Т.Шевченка, а саме 2 роки 4 місяці 26 днів.

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_3 пенсію на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, № 1697-УІІ відповідно до поданої ним заяви про призначення пенсії від 27 липня 2017 року.

Стягнуто з Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що з 01.06.2015 року пенсії, що визначені в порядку та на умовах, згідно із Законом України "Про прокуратуру" не призначаються, а раніше призначені пенсії - не перераховуються.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 27 липня 2017 року ОСОБА_3 27 відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» який набув чинності 15 липня 2015 року звернувся до Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, яка станом на 27 липня 2017 року становила 23 роки 19 днів.

Однак, у призначенні такої пенсії позивачу було відмовлено з тих підстав, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з тим що такий закон не прийнятий, позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується і зазначеним висновком суду першої інстанції на підставі наступного.

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії та в апеляційній скарзі відповідач посилається на положення п.5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII та відсутність необхідного стажу роботи для призначення пенсії відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Пунктом 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02 березня 2015 року встановлено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу", Законів України "Про державну службу", Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про статус народного депутата України", Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Закону України "Про судову експертизу", Закону України "Про Національний банк України", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", Закону України "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На час набрання чинності зазначеним законом та станом на 01.06.2015 року діяв Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XIII, ст.50-1 якого було передбачено пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих.

Конституційний Суд України в рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XIII.

Положення пункту 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII на Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII не поширюється у зв'язку з тим, що станом на 01.06.2015 року цей закон не набрав чинності. На цей час був чинним саме Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XIII, норми щодо пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих якого і втратили чинність, а Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII відповідно до п.1 Розділу XII Прикінцеві положення набрав чинності з 15.07.2015 року, тобто після 01.06.2015 року.

Отже, посилання відповідача на скасування норм щодо пенсійного забезпечення, передбаченого в Законі України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, на підставі пункту 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII є помилковим.

Згідно ч.1 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (ч.2 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII).

Відповідно до ч.6 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

З матеріалів справи вбачається, що стаж роботи позивача, з урахування половини строку навчання, який зараховується до вислуги років та надає право позивачу на пенсію згідно зі ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, складає 23 роки 19 днів.

Згідно записів у трудовій книжці, позивач працює в органах прокуратури на посадах прокурорів з 01.08.2002 року, тобто має більше 13 років стажу націй посаді.

Отже, на час звернення із заявою до відповідача про призначення пенсії позивач мав необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "10" жовтня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "20" лютого 2018 р.