Справа № 2-а-150/2010
Суддя: Закаблук О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2-а- 150/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Даценко К.М..

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ управління Міністерства Внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до УДАІ управління Міністерства Внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в які позивач просить суд винести постанову, якою скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВА № 150624 винесену 01.06.2010 року відносно ОСОБА_1 по адміністративній справі, постановлену без дотримання вимог, щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день час та місце слухання справи, про що є відповідні відмітки в матеріалах справи.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступними доказами.

01 червня 2010 року позивач рухався на службовому автомобілі ЗАЗ-Ланос, реєстраційний номер АА8232Ю, на 287 км. автомагістралі Київ-Знам'янка, був зупинений інспектором ДПС Олександрівської роти ДПС УДАІ при УМВС України у Кіровоградській області прапорщиком міліції ОСОБА_3.

Причину своєї зупинки співробітника ДАІ пояснив тим, що нібито позивач, рухаючись по другорядній дорозі, під час надання переваги в русі іншому транспортному засобу, який наближався до перехрестя по головній дорозі, виїхав до середини, знаходячись за краєм перехрещуваної проїзної частини, чим порушив ч.2 ст.122 КУпАП, внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Під час складання протоколу про вчинення позивачем вказаного вище правопорушення позивач неодноразово наголошував, що інспектором невірно оцінено ситуацію, яка склалась на дорозі, зазначаючи, що наближаючи до перехрестя з головної автодорогою, позивач виконав вимоги знаку 2.3 -«проїзд без зупинки заборонено), та продовжив рух, оскільки водій транспортного засобу, що наближався до перехрестя по головній дорозі, в порушення вимог п.п. 9.4 Правил Дорожнього Руху - «подати сигнал покажчика повороту або рукою завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менше як за 50-100 у населених пунктах і за 150-200 м поза ними...» , завчасно не ввімкнув показник повороту, що вказував би на продовження ним руху по головній дорозі. У зв'язку чим, його дії були позивачем розцінені як намагання з'їхати на другорядну дорогу, що не перешкоджало позивачеві продовжити рух. Однак водій, наблизившись до перехрестя з початком виконання маневру ввімкнув показник повороту ліворуч та змінив напрямок руху, через що для подальшого руху позивача виникла перешкода і позивач застосував екстрене гальмування. При цьому, автомобіль, яким керував позивач лише перетнув межу проїжджої частини головної автодороги, а ні в якому разі не виїхав до середини, що підтверджується ситуаційну схему на автошляху, що склалась на момент фіксації інспектором ДПС порушення ПДР.

Незважаючи на заперечення позивача та свідчення очевидця ситуації, яка склалася, а саме ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, інспектор продовжував складати протокол.

Враховуючи, що інспектором до протоколу внесено недостовірні відомості, позивач заявив усне клопотання про більш ретельне дослідження обставин до винесення рішення. Не приймаючи до уваги клопотання позивача, інспектор завершивши складання протоколу, надав позивачеві його бланк вказавши пальцем, де позивач мав написати пояснення з приводу порушення Правил Дорожнього руху. При цьому, в порушення вимог законодавства щодо забезпечення моїх прав на захист, інспектором не було позивачеві роз'яснено положень ст. 62, 63 Конституції України.

Після надання позивачем письмового пояснення, яке позивач власноручно вніс в бланк протоколу, інспектор зажадав щоб позивач поставив підпис нібито про отримання копії протоколу, хоча копія вказаного протоколу позивачу не надавалась, а протокол взагалі було складено в одному примірнику. Позивач відмовився ставити підпис та попросив надати йому копію складеного протоколу, пояснивши що має намір оскаржувати його. Незважаючи на це, інспектор в грубій формі відмовив позивачу в його законній вимозі, вказавши, що позивач можу і не підписувати, а він зупинить двох водіїв, які засвідчать, відмову позивача від підпису.

В подальшому незважаючи на заперечення позивача та клопотання, інспектор почав складати Постанову про притягненню позивача до адміністративної відповідальності у зв'язку з чим позивач знову подав усне клопотання про перенесення розгляду даної справи, посилаючи, що не досліджені всі обставини та не опитані всі очевидці. Проте всупереч цьому інспектор Климчук Д.В. не придав ніякого значення законній вимозі позивача та продовжував вчиняти неправомірні дії використовуючи своє службове положення не дослідивши усіх обставин справи.

Склавши постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектор ДПС став вимагати щоб позивач поставив підпис у графі про отримання позивачем копії цієї постанови, хоча копія позивачеві не надавалась і постанова взагалі була складено в одному примірнику. Зважаючи на це позивач попросив хоча б сфотографувати постанову щоб мати можливість її оскаржити, однак в цьому позивачеві було відмовлено і, інспектор забравши постанову, повідомив, що його підпис йому взагалі-то не потрібен і що постанова надійде йому поштою.

10 червня 2030 року на адресу місця проживання позивача надійшла копія постанови від 01.06.10 серії ВА № 150624 в справі про адміністративне правопорушення, винесена інспектором ДПС Олександрівської роти ДПС УДАІ при УМВС України у Кіровоградській області прапорщиком міліції ОСОБА_3 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч 2. ст. 122 КУпАП, хоча, як встановлено судом, постанову інспектор складав на місці 01,06.10.

Дії посадової особи, а саме інспектора ДПС Олександрівської роти ДПС УДАІ при УМВС України у Кіровоградській області прапорщика міліції ОСОБА_3 суд вважає неправомірними та незаконними з наступних підстав:

- відповідно до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються:

"дата і місце його складення, посада, прізвище, ім 'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи".

На підставі вищенаведеної норми, позивачем були надані пояснення, у яких позивач заперечував проти дій інспектора, так, як позивач, рухаючись по другорядній дорозі, лише перетнув межу проїжджої частини головної автодороги і дії позивача стали наслідком порушення вимог Правил Дорожнього Руху водієм транспортного засобу, що рухався головною дорогою, однак інспектором ДПС правова оцінка діям цього водія надана не була.

Разом з тим, всупереч ст. 251 КУпАП "Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами" та п.2.2 "Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 22.10.2003 N 1217 (надалі-Інструкція), якою визначено, що " з урахуванням потреби в більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь-якого правопорушення", не довів вину позивача у вчиненні даного правопорушення, чим перевищив свої повноваження при складанні відповідного протоколу та винесення оскаржуваної Постанови.

До того ж, п.4.3 Інструкції визначено, якщо матеріали про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів, які б підтверджували вчинення порушення, або адміністративні матеріали складено з порушенням вимог законодавства чи нормативних документів, службова особа, яка розглядає справу, може доручити провести додаткову перевірку або направити матеріали для перевірки за місцем складання протоколу.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Про те, як встановлено судом в судовому засіданні, копія протоколу позивачу вручено не було.

Відповідно приписів ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

- чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

- чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце н розгляду;

- чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом 'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також: з 'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, жодних із перелічених вище заходів посадовою особою Олександрівської роти ДПС не було зроблено, чим було порушено норми чинного законодавства, а також права позивача, визначені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. В разі, якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Так, як судячи з вищенаведеного Постанова була направлена поштовим зв'язком, що неуможливлює здійснити право позивача на оскарження даної постанови відповідно до ст.289 КУпАП після отримання даної Постанови, позивач вимушений за захистом своїх прав звернутися до суду у відповідності до п. 3 ст. 288 КУпАП.

Суд також зазначає, що відповідно до Узагальнення Судової палати у кримінальних справах Верховного суду від 01.01.2004, постанови, що мали аналогічні невідповідності ст. 256 КУпАП, підлягали скасуванню, про що зазначено нижче:

"Відповідно до ст. 256 КпАП у протоколі про адміністративне правопорушення крім місця, часу вчинення і суті останнього слід зазначати нормативний акт, яким передбачено відповідальність за нього, наводити пояснення правопорушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи. На практиці ж у деяких протоколах не зазначалася частина статті КУпАП, якою передбачено відповідальність за вчинене правопорушником діяння. У матеріалах справи нерідко не було доказів, які б підтверджували факт вчинення особою правопорушення, даних про те, чи притягалася вона до адміністративної відповідальності раніше, а також пояснень цієї особи, свідків або підписів останніх", а також відповідно до Узагальнення Судової палати у кримінальних справах Верховного суду від 04.08.2008:

"Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення крім місця, часу вчинення і суті останнього слід зазначати нормативний акт, яким передбачено відповідальність за нього, наводити пояснення правопорушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи. На практиці ж у деяких протоколах не зазначалася частина статті КУпАП, якою передбачено відповідальність за вчинене правопорушником діяння. У матеріалах справи нерідко не було доказів, які б підтверджували факт вчинення особою правопорушення, даних про те, чи притягалася вона до адміністративної відповідальності раніше, а також пояснень цієї особи, свідків або підписів останніх"', також підлягали скасуванню.

Ст. 19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому суду невідомо, чим керувався Відповідач при винесенні оскаржуваної Постанови.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно приписів п.2 ч.З ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача (ч,2 ст.19 КАС України).

Відповідно до ч. 3 Постанови від 06.03.2008р. №2 Пленуму Вищого адміністративного суду, "до правових актів індивідуальної дії належать також: рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду), та рішення державних виконавців чи або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

З огляду на викладене суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України , за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача".

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 17, 18 , 19 , 49, 104, 105, 106, 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до УДАІ управління Міністерства Внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВА № 150624 винесену 01.06.2010 року відносно ОСОБА_1 по адміністративній справі, постановлену без дотримання вимог, щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: