Справа № 822/3763/17
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3763/17
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І.

за участі:секретаря судового засідання Мазій І.В. позивача - ОСОБА_1
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, в якому просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності (інвалід війни) відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % з 13.10.2017 року.

Свої вимоги мотивує тим, що з 05.12.2003 року йому було призначено пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В подальшому він відмовився від вказаної пенсії та звернувся до Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо призначення пенсії за віком. На його звернення відповідачем прийнято рішення про обчислення пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, з чим він незгідний, оскільки відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший». Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії. Законом №1058 не передбачена пенсія за віком на пільгових умовах, отже дії Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону є протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

29 січня 2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій він зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і просить в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 3 жовтня 2017 року пенсії, призначені до набрання чинності цього Закону відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. А тому, враховуючи що пенсія була вперше призначена позивачу у 2015 році, у зв'язку з переходом на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 13.10.2017 р. пенсія обчислена із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, судом встановлено, що позивачу у 2015 році було призначено пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В подальшому ОСОБА_1 відмовився від пенсії призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та 13.10.2017 року звернувся до Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо призначення пенсії за віком. На його звернення відповідачем прийнято рішення про обчислення пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому 15.12.2017 р. листом № 589/я-12 від 15.12.2017 р. повідомило позивача, що відсутні підстави для визначення коефіцієнта страхового стажу при обчислення розміру пенсії в розмірі 1.35%.

Така відмова на думку суду є протиправною внаслідок наступного.

Відповідно до ст.ст. 1-1, 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії (ст. 2 Закону №1788-ХІІ).

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв (ч. 1 ст. 40 Закону).

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзп );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення ( попереднього перерахунку ) попереднього виду пенсії.

В даній статті Закону мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Згідно змін, внесених абзацом двадцять восьмим підпункту 27 пункту 19 Закону України від 03.10.2017 р. N 2148-УІІІ, які застосовуються з 01.10.2017 р. п.4 -4. Прикінцевих положень передбачає, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Враховуючи той факт, що право на пенсію за віком у позивача виникло вперше, а тому при визначенні розміру пенсійних виплат слід застосовувати п.4 -4. Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV, тобто із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 13.10.2017 року. Тому, пенсія за віком має бути призначена з 13.10.2017 року.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З обставин адміністративної справи, встановлених судом, вбачається, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому на підставі ст.139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому (вул. Володимирська, 49, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, код ЄДРПОУ) про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності (інвалід війни) відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % з 13.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 лютого 2018 року

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький