Справа № 263/16390/17
Суддя: Киян Д. В.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/133/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Кияна Д.В., при секретарі Коростовцевій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Маріуполь сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Маріуполь сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №853356 від 22 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 425,00 грн. В обґрунтування зазначив, що 22 листопада 2017 року інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Маріуполь сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн. Вважає зазначену постанову незаконною, оскільки правила дорожнього руху не порушував, оскільки не керував автомобілем, крім того інспектором були порушені права позивача, оскільки останній розглянув справу за місцем зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням УПП в м. Маріуполі, не давши можливості позивачу скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, чим порушив вимоги ст. 278, 279 КУпАП.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14 грудня 2017 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі та призначено до розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до ч.3 ст.30 КАС України, справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що діє після 15 грудня 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В подальшому надав заяву про розгляду справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого під час патрулювання 22 листопада 2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Маріуполь сержантом поліції ОСОБА_2 у Кальміуському районі міста Маріуполя по проспекту Металургів, де було помічено транспортний засіб Kia Pregio, державний номер НОМЕР_1, який зїхав з проїзною частини правою частиною кузову, та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді стовпчика, при цьому в автомобілі була увімкнена передача, задні колеса продовжували обертатись. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1, який не подавав ознак життя, крім того на автомобілі були характерні сліди пошкодження від зіткнення. Працівники поліції проникли до автомобіля, заглушили двигун та вимкнули передачу. Оглянувши водія було встановлено, що ОСОБА_1 спав за кермом, при цьому автомобіль продовжував рух колесами, в результаті чого авто стерло покришки до корду. Розбудивши ОСОБА_1, в ході бесідо було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного спяніння, про що складено протокол за ст.130 КУпАП. Вимога інспектора щодо предявлення документів водія виконана не була, чим порушено п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.126 КУпАП. Транспортний засіб було передано дружині ОСОБА_1, яка надала письмові пояснення щодо зазначених обставин. Враховуючи, що до повноважень інспектора належить розгляд справ про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу і накладення адміністративного стягнення, то відсутні підставі для визнання таких дій протиправними та скасування постанови. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення безпосередньо на місці йог вчинення, без складання протоколу. Позивачем не спростований той факт, що права, передбачені ст.268 КУпАП не були розясненні інспектором, доводи ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки останній не заявив клопотання про необхідність залучення захисника, а також іншого фахівця в галузі права, клопотання щодо подання письмових пояснень не однократно було запропоновано написати інспектором було задоволено у повному обсязі. Просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглядати адміністративну справу за його відсутністю.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 853356 від 22 листопада 2014 року ОСОБА_1 22 листопада 2017 року о 02-00 год., знаходячись за кермом автомобіля KIA PREGIO, державний номер АН 2642СМ, не виконав вимогу інспектора щодо предявлення посвідчення водія, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно з п. 2.9.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність згідно з ч. 1 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

При дослідженні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції судом встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції надати посвідчення водія, відмовився надати посвідчення водія. При цьому, ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заявляв жодних клопотань, в тому числі і про відкладення розгляду справи для оформлення правової допомоги, що не узгоджується з порушенням його прав щодо отримання правової допомоги відповідно ст. 268 КУпАП.

Посилання позивача на те, що інспектор мав розглядати справу про адміністративне правопорушення за місцем знаходження Управління Патрульної поліції м. Маріуполя судом не приймається, оскільки рішенням Конституційного суду України від 26 травня 2015 року по справі №5-рп/2015 було винесено до змін у норми ст. 258 КупАП, відповідно до яких розгляд адміністративної справи інспекторами патрульної поліції у сфері забезпечення дорожнього руху проводиться на місці вчинення правопорушення без складання протоколу.

Доводи позивача стосовно того, що інспектор при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення не дотримався порядку, встановленому ст. 278, 279 КУпАП під час дослідження доданих письмових доказів та відеозаписів нагрудної камери поліцейського не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач не оспорював обставину, що 22 грудня 2017 році о 02-00 год. керував транспортним засобом Kia Pregio, державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, судом здобуто не було, а ті обставини, з яких останній просить скасувати постанову, на думку суду, наведені з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При вказаних обставинах, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 853356 від 22 листопада 2017 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні відповідачем виконано усі вимоги чинного законодавства, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись пп. 2.1.а ПДР України, ч.1 ст. 126 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 90, 243-246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Маріуполь сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.В. Киян