Справа № 813/455/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа№813/455/18

27 лютого 2018 року

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лунь З.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження відповідно до ст.263 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) звернулася до суду з позовом до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова (місцезнаходження: 79070, м.Львів, пр. Червоної Калини, 35), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до виданої довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті з яким їм призначено (перераховано) пенсію;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії (не змінюючи процентного співвідношення від суми заробітної плати) відповідно до виданої довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцем, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, з урахуванням підвищення розміру заробітної плати (у т.ч. посадових окладів) з 01.12.2015.

Беручи до уваги, що предмет спору стосується оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, суд, керуючись положеннями ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в Галицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Львова з 2009року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 та було підвищено посадові оклади працівникам державної служби, у зв'язку з чим 24.01.2018 позивач звернулась до відповідача для проведення перерахунку пенсії та надала відповідачу довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державного службовця (за формою, затвердженою Постановою управління Пенсійного фонду України). Листом №1307/0414 від 11.12.2017 їй відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, на теперішній час нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України немає.

Відповідач заяви про визнання позову чи заперечення на позовну заяву до суду не надав.

Розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін на підставі наявних матеріалів згідно з ч.5 ст.262, п.2 ч.1 ст.263 КАС України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що з 10.04.2009 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу».

Згідно з довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію від 24.01.2018 №2401-вих.173 вбачається, що позивач працювала в управлінні архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради на посаді начальника відділу організації роботи, обліку та звітності.

10.04.2009 позивачу було призначено пенсію, у зв'язку з досягненням граничного віку, відповідно до ст. 30 Закону України «Про державну службу».

24.01.2018 позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», якою внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». До заяви про перерахунок пенсії було додано довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, видану управлінням архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради.

30.01.2018 відповідач листом №1307/0414 повідомив позивачку про відмову в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що раніше призначені пенсії не перераховуються з 01.06.2015 згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, в якому вказано, що Кабінет Міністрів України не забезпечив прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», тому відсутні законні підстави для перерахунку.

Позивач, не погодившись з зазначеним, звернувся за захистом своїх прав у судовому порядку.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про державну службу» встановлені загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовця.

Статтею 37-1 України «Про державну службу» ( далі -№ 3723-ХІІ) у редакції, яка була чинною станом на момент призначення позивачу пенсії, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

З 01.05. 2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Згідно з п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п. 10 і 12 цього розділу.

Отже, особи які отримують пенсію державного службовця, мали право на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою до 01.01.2015 за Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у відповідній редакції, а з 01.01.2015 до 01.05.2016 умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначалися відповідно вказаного Закону Кабінетом Міністрів України.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII поіншому врегульовані правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням (як призначенням, так і перерахунком) державних службовців.

До того ж, постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», яка застосовується з 01.05.2016, відповідно до ст.ст.51 і 52 нового Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 було встановлено мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців працюючим державним службовцям, але вказана постанова не передбачає ані можливості, ані механізму перерахунку пенсій державного службовця у зв'язку із змінами розміру заробітної плати.

Також Кабінетом Міністрів України 14.09. 2016 прийнято постанову №662 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується з 01.05.2016, якою затверджений порядок призначення пенсій деяким категоріям громадян. Право державних службовців на перерахунок призначеної пенсії вказаною постановою не передбачено.

Крім того, зазначеною вище постановою постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, визнано такою, що втратила чинність з 14.09.2016.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень повинен діяти на підставі чинного законодавства та у спосіб, передбачений законом, тому не може на власний розсуд провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства.

Отже, виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії позивачем подано 24.01.2018, суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку, оскільки правові норми, які б передбачали перерахунок призначеної позивачеві пенсії на час звернення до відповідача відсутні.

Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» який констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004.

В правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Конституційний суд України в своєму рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (рішення Конституційного суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 07.11.2017 № 21-953а17 по справі 398/4332/16-а.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що прийняття відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача не призвело до зменшення розміру пенсії, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Лунь З.І.