Справа № 294/866/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА
іменем України
"21" лютого 2018 р. Справа № 294/866/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Кузьменко Л.В.
суддів: Іваненко Т.В.
Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Круглій В.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "22" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу , -

ВСТАНОВИВ:
В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову йому у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 18.11.2015 року, внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 13.01.2017 року №3;
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошові допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 2 групи, внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, на дату встановлення інвалідності, а саме 18.11.2015 року, відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22.11.2017 позов задоволено.
Визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 18.11.2015 року, внаслідок поранення (контузії) і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 13.01.2017 року №3.
Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошові допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 2 групи, внаслідок поранення (контузії) і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, на дату встановлення інвалідності, а саме 18.11.2015 року, відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах з 13.04.1987 року по 31.03.1989 року, а в період з 03.08.1987 року по 10.02.1989 року проходив військову службу на території Республіки Афганістан та приймав участь у бойових діях.
Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, трав, каліцтв Міністерства оборони України від 26.10.2011 року №1880 встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №239007 від 04.01.2012 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності з 27.12.2011 року, яка настала внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
Довідкою до акту огляду МСЕК №218657 від 07.12.2015 року позивачу встановлена друга група інвалідності з 18.11.2015р., яка настала внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
29.02.2016 позивач звернувся до Житомирського ОВК із заявою та усіма належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформленим протоколом від 08.04.2016 року №24 документи позивача повернуто на доопрацювання.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 року, яку змінено постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2016 року, визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи з 18.11.2015 року, внаслідок поранення (контузія) і захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.04.2016 року №24.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу, як інваліду 2 групи з 18.11.2015 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.
З урахуванням висновків та мотивів, викладених у вказаному рішенні суду позивач 17.11.2016 повторно звернувся до Міністерства оборони України, Житомирського ОВК із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги.
Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 13.01.2017 року №3 позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги з тих підстав, що позивачу, як колишньому військовослужбовцю строкової служби, інвалідність встановлено понад 3-х місячний термін після звільнення зі служби з посиланням на приписи Порядку №499, а також у зв`язку з тим, що позивачу другу групу інвалідності встановлено у понад дворічний термін після встановлення групи інвалідності вперше.
Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Міністерства оборони України про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги, оформлене відповідним протоколом засідання комісії МОУ від 13.01.2017 року №3 є протиправним.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011- ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.16 Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Пункт 9 статті 16-3 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно з пунктом 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Відповідно до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Пунктом 2 Порядку №975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції періоду повторного встановлення позивачу ІІ групи інвалідності з 15.15.2014 - 28.10.2016) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи виникло з моменту встановлення йому цієї групи інвалідності - з 18.11.2015, незалежно від часу, що минув після звільнення його з військової служби.
При цьому, враховуючи вищенаведені норми права, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що особа набуває право на отримання одноразової грошової допомоги в разі встановлення їй інвалідності та не залежить від первинного чи повторного встановлення такої інвалідності.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014р. №21-446а14 та від 21.04.2015р. № 21-135а15.
Крім того, з урахуванням, що одноразову грошову допомогу по 3 групі інвалідності позивач не отримував, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право отримання грошової допомоги по другій групі інвалідності у повному розмірі з 18.11.2015.
Крім того, суд першої інстанції правильно зауважив, що Порядок №975 не містить жодних обмежень щодо неможливості застосування його до осіб, які отримали первинну інвалідність до 01.01.2014 та до осіб, які проходили строкову військову службу в країнах, де велись бойові дії. А, отже, в розумінні вимог вказаних положень позивач може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги протягом трьох років з дня виникнення у нього такого права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, позивач звернувся до третьої особи у межах визначеного трирічного терміну із відповідною заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому саме 2 групи інвалідності з 18.11.2015.
Таким чином, рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні позивачу грошової допомоги, оформлене відповідним протоколом засідання комісії МОУ від 13.01.2017 №3 є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи те, що відповідач повторно відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги з тих же підстав, що були визнані незаконними судовим рішенням, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову допомогу.
Доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін відповідно до вимог ст.316 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "22" листопада 2017 р. без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "22" лютого 2018 р.