Справа № 638/6581/17
Суддя: Штих Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №638/6581/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Штих Т. В.

за участю секретаря Тарасовій О.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харковi адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до інспектора роти 6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в постанові про накладення адміністративного стягнення вказано, що він начеб то порушив вимоги ПДР при таких обставинах, керуючи автомобілем НОМЕР_1 20 квітня 2017 року о 14.20 годині в м. Харкові на перехресті вул. Конева та Набережної Нетеченіська здійснив поворот ліворуч з трамвайної колії попутного напрямку при наявності знаку 5.16 « Напрямок руху по смугах», чим порушив ПДР п. 11.8, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України.

Позивач вказує, що при складанні відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 20 квітня 2017 року, позивач заперечував проти порушення ним ПДР України. Крім того, ним зазначалось, що КУпАП передбачено процедуру притягнення винної, на думку інспектора УПП у м. Харкові, особи до відповідальності, в звязку з чим інспектор не має права приймати постанову на місці вчинення правопорушення.

Натомість, відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням ст. 254 КУпАП.

Позивач вважає, що відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень, скористався своїм службовим становищем та неправомірно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, в зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду.

В судове засідання зявився позивач не зявився, надав до суду заяву, де просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, неявка відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, не перешкоджає розгляду справи та винесенню рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР 913240 від 20 квітня 2017 року, складеного інспектором роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 значиться, що він керуючи автомобілем НОМЕР_1 20 квітня 2017 року о 14.20 годині в м. Харкові на перехресті вул. Конева та Набережної Нетеченіська здійснив поворот ліворуч з трамвайної колії попутного напрямку при наявності знаку 5.16 « Напрямок руху по смугах», чим порушив ПДР п. 11.8, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 286 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевим загальним судом, як адміністративним судом протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортними засобами особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також поліса ( договору) обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( страхового сертифіката « Зелена картка»)- тягне за собою накладення штрафу в розміри двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, відповідач протокол про адміністративне правопорушення, який би свідчив про факт вчиненого правопорушення позивачем, не склав, а відразу склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. Крім того в постанові відсутнє обґрунтування призначення саме такого виду адміністративного стягнення, адже в постанові вказано про вчинення ніби то двох правопорушень.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить. Під час розгляду справи в суді також не надано доказів на користь правомірності оскаржуваної постанови.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення Конституційний Суд констатує, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення за місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З боку відповідача по справі підтверджуючих доказів щодо правомірності складання та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не надано, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з'ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що є законні підстави постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Керуючьс ст. 243-250 КАС України,-

ухвалив:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 20.04.2017 р. серії АР № 913240 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту оголошення.

Суддя Штих Т.В.