Справа № 463/2702/17
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Шеремети Г.І.

при секретарі с/з - Козак О.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача Полуліх Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання рішення протиправним, зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, просила визнати протиправним та скасувати рішення Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова №729/2 від 25.04.2017 року про відмову у перерахунку пенсії; зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова перевести ОСОБА_4 з 31.03.2016 на пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка ОСОБА_6, розраховану у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Львівської області №18/763 від 23.02.2016, що видана на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року.

Позов обґрунтовує тим, що 18 липня 2016 року звернулася до відповідача із заявою про призначення на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року пенсії на випадок втрати годувальника - її чоловіка ОСОБА_6 у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Львівської області №18/763 від 23 лютого 2016 року, що видана на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року. Рішенням відповідача від 18.07.2016 №63/С-11 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію на випадок втрати годувальника. Вказану відмову оскаржила до суду. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 24.01.2017 року рішення про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника визнано протиправним, зобов'язано управління ПФ перевести ОСОБА_4 на пенсію по втраті годувальника з 18.07.2016 року. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017 року постанову Личаківського районного суду м.Львова від 24.01.2017 року - скасовано, зобов'язано управління ПФ повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 18.07.2016 року. Рішенням Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова №729/2 від 25.04.2017 року позивачу повторно відмовлено у переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Просив зобов'язати відповідача перевести позивача на пенсію по втраті годувальника, а саме пенсію призначену ОСОБА_6 у відповідності до положень Закону України «Про прокуратуру» від 1991 року, та здійснити її перерахунок по довідці прокуратури Львівської області №18/763 від 23.02.2016, що видана на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечила з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Додатково пояснила, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються (перераховуються) пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з викладеним, із 01.06.2015 року по даний час пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не призначаються (не перераховуються).

Зважаючи на те, що у справі зібрано увесь обсяг доказів, необхідний для вирішення спору, суд вважає за можливе прийняти рішення у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 246 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Крім того, з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про одруження ОСОБА_4 19.03.1999 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 (а.с.8), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

З 11.12.1997 року ОСОБА_6 було призначено пенсію за вислугу років як працівнику прокуратури відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

23.02.2016 року ОСОБА_6 gрокуратурою Львівської області відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 р. видано довідку №18/763 про те, що він працював в прокуратурі Львівської області на посаді начальника відділу. Заробітна плата на 01.12.2015 року для обчислення пенсії становить 16403,15 грн. (а.с.9).

18.07.2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до УПФ України в Личаківському районі міста Львова (правонаступник - Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова) із заявою про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника її чоловіка ОСОБА_6 на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Львівської області №18/763 від 23.02.2016 р., що видана на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 р. (а.с.7).

Рішенням УПФ у Личаківському районі м. Львова від 18.07.2016 р. №63/С-11 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначається пенсія відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 24.01.2017 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково, визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду у Личаківському районі м.Львова від 18.07.2016 №63/С-11, яким відмовлено ОСОБА_4 у переведенні на пенсію за втратою годувальника, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова перевести ОСОБА_4 з 18.07.2016 на пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка ОСОБА_6, розраховану у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Львівської області №18/763 від 23.02.2016, що видана на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року (а.с.13-15).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017 року постанову Личаківського районного суду м.Львова від 24.01.2017 року - скасовано та прийнято нову, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасувано рішення Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова від 18 липня 2016 року № 63/С-11. Зобов`язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Львова повторно розглянути заяву від 18 липня 2016 року ОСОБА_4 про призначення пенсії на випадок втрати годувальника - її чоловіка ОСОБА_6 (а.с.16-18).

Рішенням Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про відмову у перерахунку пенсії №729/2 від 25.04.2017 року позивачу ОСОБА_4 повторно відмовлено у переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Як вбачається зі змісту рішення, примаючи таке рішення, відповідач покликався на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213 яким передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються (перераховуються) пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з викладеним, із 01.06.2015 року по даний час пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не призначаються (не перераховуються) (а.с.21).

Згідно з ч.19 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частинами 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно п.1.1 та п.1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації); заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до положень ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Покликання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», як на підставу правомірності відмови позивачу у переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, суд вважає хибними.

Оскільки в даній справі позивачем заявлено вимогу не про призначення чи перерахунок вже призначеної пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, а про переведення на цей вид пенсії в порядку ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» у зв'язку з втратою годувальника, який отримував таку пенсію. Крім того, можливість призначення такого виду пенсії в порядку переведення передбачено і ст.86 чинного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

Крім того, згідно ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що дії відповідача по відмові позивачу у переведенні на пенсію по втраті годувальника є неправомірними. А тому слід зобов'язати відповідача перевести та виплачувати ОСОБА_4 пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_6 у раніше призначеному йому розмірі (розмірі, що належав ОСОБА_6 на момент смерті ) з 18.07.2016 року, тобто з моменту первісного звернення з вимогою про переведення.

Відмовляючи у вимозі позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_6 у відповідності до положень Закону України «Про прокуратуру» від 1991 року, по довідці прокуратури Львівської області №18/763 від 23.02.2016, що видана на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 суд виходив з наступного.

Умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника визначено статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням положень ст.ст.36-38 вказаного вище закону, а також ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії у зв'язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату, чи пенсію).

В даних спірних правовідносинах при вирішенні питання про наявність підстав для перерахунку позивачу пенсії у звязку з втратою годувальника, працівника прокуратури, до позивача не можуть застосовуватися норми Закону України «Про прокуратуру», що визначають грошову винагороду діючих працівників прокуратури, оскільки пенсія по втраті годувальника, визначається у відповідності із Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення», її розмір залежить від заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Проте, перехід на пенсію у зв'язку із втратою годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб'єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом (Законом України «Про прокуратуру»), на перерахунок пенсії згідно норм Закону України «Про прокуратуру» та з підстав, що надають право виключно працівникам прокуратури на здійснення перерахунку призначеної пенсії.

А відтак позивач, порядок пенсійного забезпечення якого врегульовано у відповідності із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», права на перерахунок пенсії по втраті годувальника з підстав, визначених спеціальним Законом (Законом України «Про прокуратуру») немає.

У вимозі про скасування рішення Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова №729/2 від 25.04.2017 року про відмову у перерахунку пенсії суд відмовляє, оскільки таке не входить до повноважень суду при вирішенні справи згідно ст.245 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,295,297 КАС України, Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, ст.ст.10,45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», суд, -

ухвалив:

Позов - задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова щодо прийняття рішення про відмову ОСОБА_4 у призначенні (переведенні) пенсії по втраті годувальника.

Зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова перевести та виплачувати ОСОБА_4 з 18.07.2016 року пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_6 у раніше призначеному йому розмірі.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.295,297 КАС України, п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім'я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач ОСОБА_4: АДРЕСА_1.

Представник відповідача Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова - Полуліх Надія Ігорівна - м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 116.

Суддя: Шеремета Г. І.