Справа № 821/1094/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1094/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.
за участю: секретаряСтефанцевої Ю.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонської митниці ДФС на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагроюг» до Херсонської митниці ДФС про визнання дій протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагроюг» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Херсонської митниці ДФС щодо заборони здійснити переміщення транспортного засобу марки SYRIUSZ L93, випуску 2011року, тип - причіп-платформа-Е шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, та оприскувач самохідний марки ОС 1101 "ROSA" 01, випуску 2013 року, заводський НОМЕР_3, двигун НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_5, через адміністративний кордон України з тимчасово окупованої території України АР Крим для його подальшої експлуатації власником або уповноваженою особою; скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508050/2017/00191 від 27.06.2017 року та картку відмови № UA508050/2017/00192 від 28.06.2017 року.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки між Автономною Республікою Крим та материковою частиною України немає кордону України, а відтак, митні процедури, які передбачені Митним кодексом України, розповсюджуються тільки на вїзд в АРК, а не на материк. Позивач стверджує, що будучи власником оприскувача самохідного марки ОС 1101 "ROSA" з 2013 року та набувши таке право власності на материковій частині України, він мав право на його переміщення із тимчасово окупованої території АК Крим на материкову частину України вільно без сплати будь-яких митних платежів.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року позов задоволено частково. Суд скасував оскаржувані картки відмови, в задоволенні іншої частини позову відмовив.

В апеляційній скарзі Херсонська митниця ДФС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт, зокрема, зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, адже оприскувач самохідний марки ОС 1101 "ROSA" є товаром і міг бути переміщений із тимчасово окупованої території АК Крим на материкову частину України без сплати митних платежів лише до 01.01.2015 року. Тому картки відмови у пропуску товару через митний кордон України прийняті правомірно, з дотриманням норм чинного законодавства та у межах наданих повноважень, а дії щодо заборони здійснити переміщення транспортного засобу є правомірними.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 27.06.2017 року у зону митного контролю ВМО № 3 "Каланчак" митного поста "Херсон-Центральний" Херсонської митниці ДФС із території вільної економічної зони (ВЕЗ) "Крим" у напрямку до іншої території України прибув транспортний засіб марки "Mersedes-Benz" модель Sprinter 311 VIN: НОМЕР_6, р.н. НОМЕР_7 з причіпом - платформою, на якому знаходився "оприскувач самохідний" НОМЕР_8 марки ОС 1101 "ROSA"01, 2013 року випуску. Транспортним засобом керував громадянин України Новак В.В.

Діючи в інтересах TOB "Хімагроюг" (на підставі довіреностей від 28.04.2017 року) Новак В.В. 27.06.2017 року надав митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не повязаних зі здійсненням підприємницької діяльності, зазначивши у ній, серед іншого, транспортний засіб особистого користування марки "Mersedes-Benz", 2000 р.в., обєм двигуна 3500, кузов VIN: НОМЕР_6 та оприскувач самохідний ОС 1101 "ROSA" 01, 2013 року випуску.

Однак посадовою особою відділу митного оформлення прийнято рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, про що складено картку відмови №UA508050/2017/00191 від 27.06.2017 року, та прийнято рішення щодо заборони здійснювати переміщення через адміністративний кордон України з тимчасово окупованої території України - АРК транспортного засобу - причіпу-платформи Е, на якому знаходився оприскувач самохідний, з тих підстав, що вказані транспортні засоби визнано товаром.

За висновком митного органу, декларантом порушено вимоги п. 6.4 ст. 6, п. 7.1 ст. 7, п. 12.4 ст. 12 Закону України від 12.08.2014 року № 1636-VII "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України", ч. 1 ст. 257 Митного Кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України № 450 від 21.05.2012 року.

Судом також встановлено, що 28.06.2017 року Новак В.В., в інтересах TOB "Хімагроюг" (на підставі довіреностей від 28.04.2017 року) вдруге подав митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не повязаних зі здійсненням підприємницької діяльності, поторно зазначивши у ній, серед іншого, оприскувач самохідний ОС 1101 "ROSA" 01, 2013 року випуску.

28.06.2017 року старший державний інспектор ВМО "Каланчак" Шапочкін В.М. повторно відмовив у пропуску через митний кордон України задекларованого транспортного засобу у звязку з порушенням вимог п. 6.4 ст. 6, п. 7.1 ст. 7, п. 12.4 ст. 12 Закону України від 12.08.2014 року №1636-VII "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" (далі Закон № 1636-VII), ч. 1 ст. 257 Митного Кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України № 450 від 21.05.2012 року, про що склав Картку відмови №UA508050/2017/00192 від 28.06.2017 року,

Зкаконність дій Херсонської митниці та карток відмови є предметом спору у даній справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав суду жодних доказів, що зазначений оприскувач самохідний належить до товарів, поставки яких тимчасово обмежені або заборонені з тимчасово окупованої території на іншу територію України, а відтак, на його переміщення не поширюється дія пункту 6.4. ст. 6 Закону № 1636-VII.

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає цілком обнгрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6.4. ст. 6 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" (далі Закон № 1636-VII) товари, що були вироблені, достатньо перероблені або ввезені на митну територію України та випущені для вільного обігу на тимчасово окупованій території України до набрання чинності Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", вважаються товарами українського походження, які вільно переміщуються на іншу територію України без застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності до 1 січня 2015 року.

Проаналізувавши положення наведеної правової норми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що приписи цієї статті не стосуються товару, придбаного на іншій, окрім АРК, території України за законами України до окупації Автономної Республіки Крим.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що оприскувач самохідний марки ОС 1101 "ROSA" 01, випуску 2013 року, заводський № 069, двигун НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_5, зареєстрований Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області 03.10.2013 року та належить на праві власності TOB "Хімагроюг", що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_9 (а.с.7).

На підставі наказу директора TOB "Хімагроюг" від 03.02.2014 року № 48-П оприскувач самохідний марки ОС 1101 "ROSA" 01 введений в експлуатацію та переданий на склад за адресою АР Крим, Совєтський район, с. Совєтське, провулок Річковий, 2 (а.с.85).

Склад за вказаною адресою TOB "Хімагроюг" орендувало у ТОВ "Нітроген Логістікс" на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 31.12.2011 року, та акту прийому-передачі майна від 01.01.2012 року (а.с.84).

Отже, встановлені судом обставини справи свідчать про те, що вказаний транспортний засіб було вироблено або ввезено на митну територію України та випущено для вільного обігу не на тимчасово окупованій території України, тобто на території АРК, а на іншій території України, зокрема, у м. Дніпропетровську, а відтак, на нього в жодному разі не можуть поширюватися положення п.6.4 ст.6 Закону №1636-VII.

В свою чергу, за приписами п.8.1 ст.8 Закону №1636-VII Україна гарантує захист майнових і немайнових прав фізичних та юридичних осіб на території ВЕЗ "Крим" згідно із законами України, у тому числі щодо захисту іноземних інвестицій.

Пунктом 12.4 ст. 12 Закону №1636-VII передбачено, що під час тимчасової окупації поставки товарів на територію (з території) ВЕЗ "Крим" здійснюються з урахуванням того, що:1) митні формальності, пов'язані з поставками товарів, переміщенням транспортних засобів комерційного призначення та фізичних осіб через адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", здійснюються у відповідних контрольних пунктах в'їзду-виїзду, в яких утворюються підрозділи органів доходів і зборів;

2) на товари, що ввозяться з території ВЕЗ "Крим" на іншу територію України, за бажанням продавця (виробника, постачальника) видається сертифікат походження у порядку, визначеному розділом II Митного кодексу України, з урахуванням Протоколу I до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, 2014 року (з моменту набрання чинності), Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав 2009 року (крім товарів, що призначені для вивезення до держави-окупанта) та інших міжнародних договорів України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Передумовою отримання сертифіката або інших документів про походження товару з України є надання належних документів згідно із законодавством.

Митне оформлення товарів, що були ввезені з території ВЕЗ "Крим" на іншу територію України та вивозяться за межі митної території України як товари українського походження, здійснюється відповідно до Митного кодексу України на іншій (крім окупованої) території України з обов'язковим наданням митниці документів, що підтверджують походження товарів з України, передбачених розділом II Митного кодексу України та/або відповідною міжнародною угодою.

Перевірка даних, зазначених у поданій документації, може бути здійснена митними органами України в порядку та у випадках, передбачених Митним кодексом України та/або відповідною міжнародною угодою;

4) Кабінет Міністрів України має право тимчасово обмежити поставки окремих товарів (робіт, послуг) та/або під окремими (всіма) митними режимами з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію. підпунктом 4 Кабінет Міністрів України має право тимчасово обмежити поставки окремих товарів (робіт, послуг) та/або під окремими (всіма) митними режимами з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію.

Водночас, відповідно до пп.б п.15.1 ст.15 Закону №1636-VII будь-якій юридичній особі - резиденту України, яка змінює (змінила) своє місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу територію України надається звільнення від будь-якого оподаткування (у тому числі згідно із статтею 271 Митного кодексу України) основних засобів і малоцінних та швидкозношуваних предметів, що належать юридичним особам, які переносять місце своєї діяльності з тимчасово окупованої території на іншу територію України, та вивозяться для подальшого використання у господарській діяльності, за умови, що такі основні засоби перебували на балансі підприємства станом на 1 січня 2014 року у вільному обігу на території України.

Колегія суддів зазначає, що хоча дана норма закону регулює питання евакуації бізнесу з тимчасово окупованої території України, приписи цієї статті мають бути застосовані для вирішення даного спору, адже жодним законом чи будь-яким іншим нормативно правовим актом не врегульована процедура повернення з окупованої території суб'єктами господарювання належних їм на праві власності основних засобів, які в силу виробничіх потреб на момент окупації перебували на окупованій території.

Оскільки транспортний засіб, який переміщувався через митну територію України з окупованої території Автономної Республіки Крим, належав на праві власності резиденту України - ТОВ "Хімагроюг", обліковувався як основний засіб, перебував на балансі підприємства станом на 1 січня 2014 року у вільному обігу на території України та вивозився з окупованої території для подальшого використання у господарській діяльності, він, як товар, у розумінні приписів Миного кодексу України, не підлягає обкладенню митом та повинен бути переміщений через митний кордон України без сплати митних платежів.

При цьому колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд зазначив, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки», №26449/95, п. 54, від 09.11.1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП], №33202/96). На думку Суду, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини в рішенні від 26.06.2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), перша і найбільш важлива вимога ст. 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини. Такий баланс не досягнутий, якщо особа чи особи у справі мали нести індивідуальні або додаткові обов'язки (див., серед багатьох інших органів влади, «Колишній король Греції та інші проти Греції» [GC], заяви №25701/94, §§ 79 і 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Таким чином, зважаючи на обставини, встановлені судом першої інстанції на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, колегія суддів погоджується з позицією суду щодо протиправності оскаржуваних рішень митного органу та наявності підстав для їх скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги висновків суду перпшої інстанції не спростовують, правова оцінка встановлених обставин справи судом першої інстанції надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не допущено, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагроюг» до Херсонської митниці ДФС про визнання дій протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька.