Справа № 347/2116/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/563/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2017 року (постанова ухвалена у м. Косів судом у складі головуючого судді Сабадах Б.В., повний текст постанови виготовлено 06.12.2017 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Позивач позовні вимоги мотивували тим, що 24.10.2017 року Івано-Франківською митницею ДФС була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 126/20600/17, відповідно до якої її визнано винною у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 8500 гривень. Із вказаною постановою позивачка не погоджується, вважає її незаконною із підстав порушення митницею процедури розгляду справи про порушення митних правил, які полягали у неналежному повідомленні позивачки про розгляд справи та відповідно у розгляді справи за її відсутності. Просила позов задоволити.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.04.2017 року о 21 год 56 хв на митну територію України через митний пост «Кельменці» Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» ввезено автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO», реєстраційний номер LT JFZ027, кузов номер JMBMYV68W4J001767 та станом на 14.06.2017 року його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Частиною 1 ст. 95 МК України встановлені строки для транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відтак, термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля, з митної території України закінчився 09.05.2017 року.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 щодо неможливості вивезення вказаного транспортного засобу до органів ДФС не зверталася, про аварію або дії обставин непереборної сили та обставини події, місцезнаходження даного автомобіля не повідомляла. Документи, що підтверджують неможливість доставити вищевказаний транспортний засіб до органів доходів і зборів та органів ДФС вона не надавала.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений ст.95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», реєстраційний номер LT JFZ027, кузов номер JMBMYV68W4J001767 більше ніж на 10 (десять) діб.

Згідно ч.1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Відповідно до 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів, і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

По даному факту посадовою особою Івано-Франківської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 126/20600/17 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Розгляд справи було призначено на 12.10.2017 року на 10.15 год. (а.с.16-21)

Про час, місце та дату розгляду справи про порушення митних правил ОСОБА_1 було повідомлено належним чином та перенесено на 24.10.2017 року за клопотанням позивачки, у звязку із її перебуванням на амбулаторному лікуванні.

Проте, 24.10.2017 року було винесено постанову № 126/20600/17, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Згідно ч.3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що за весь вказаний період ОСОБА_1 жодних документів, що підтверджують поважність перенесення розгляду справи з 24.10.2017 року не надала, а також не надала жодних письмових чи усних пояснень з приводу самого факту складання протоколу та суті вчиненого порушення, а лише кожного разу висловлювала «бажання» прийняти участь у розгляді справи, на які не з'являлася.

Відповідно до статті 498 МК України, прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення є правом а не обов'язком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Водночас, за змістом процесуального Закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Наголошуючи на обов'язковості наявності у позивача поважної причини, яка б обумовлювала неявку його (представника) у судове засідання, КАС України при цьому не наводить переліку таких поважних причин, а тому адміністративний суд має оцінювати наведені причини неприбуття у судове засідання (про які повідомляє позивач) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному їх дослідженні.

Таким чином, ОСОБА_1 належним чином не скористалася наданими їй правами, не прийняла участь у розгляді справи про порушення митних правил та не надала жодних пояснень або заперечень по факту порушення нею вимог ст. 95 Митного кодексу України.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2017 року у справі №347/2116/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 20.02.2018 року