Справа № 826/11847/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2018 року 12:14 № 826/11847/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомЗаступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 м. Києва
доПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод»
простягнення плати за проїзд автомобільними дорогами,
За участі представників:

позивача: Марусечко Ю.С.;

відповідача: Тимошенко В.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №4 м. Києва звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами великовагового транспортного засобу в сумі 24 967,54 грн., що є еквівалентом 861 євро.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2017 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 07.12.2017, яке в подальшому було відкладено на 13.02.2018.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив суд його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях, які наявні в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

До Київської місцевої прокуратури №4 м. Києва надійшов лист Управління Укртрансінспекції у Полтавській області №2049/32-17 від 19.06.2017 щодо порушення вимог законодавства філією «ДВРЗ» ПАТ «Українська залізниця» при здійсненні перевезень великогабаритним транспортом.

Як вбачається зі змісту зазначеного листа, посадовими особами Управління Укртрансінспекції в Полтавській області 06.04.2017 здійснений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки «Кобольт Фотон», державний номерний знак НОМЕР_1, який належать «Дарницький вагоноремонтний завод», який є філією публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Обставина належності вказаного транспортного засобу відповідачу представником останнього не заперечується.

За результатами вказаного контролю, 06.04.2017 складений акт № 0160395 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг із перевезення вантажу (маршрут: Київ - Харків - Довжанський) із перевищенням повної маси транспортного засобу (навантаження на одиночну вісь - 11т; фактичне навантаження: 1 вісь 4,8 т, 2 вісь - 14,2 т) без оформлення дозволу, який дає право на рух автодорогами України. Пройдена відстань, як зазначено в акті, становить 504 км.

Водій зі змістом акту ознайомлюватись відмовився та відмовився від підписання акту, що засвідчено підписами оператора ППГВК та відповідальної за зважування посадової особи.

Відповідно до розрахунку, доданого до акту передвіки, плата за проїзд автомобільними дорогами великовагового транспортного засобу становить 24 967,54 грн., що є еквівалентом 861 євро.

Як зазначає позивач, станом на час звернення до суду з даним позовом плата за проїзд у визначеній сумі суб'єктом господарювання не сплачена, з урахуванням чого просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (надалі за текстом - «Закон № 2344-III»).

Відповідно до ст. 6 Закону № 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879 (надалі за текстом «Порядок № 879») плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту встановлено у п. 30 Порядку № 879.

В той же час, в даному випадку, відповідно до п. 31.1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону № 2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У відповідності з п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Із наведеного випливає, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов'язковим платежем, який дає право на рух транспортного засобу.

У даному випадку перевищення вагового габаритного нормативного параметра автомобіля відповідача склало 29,09 % (максимально допустиме навантаження на 1 вісь - 11 тон, фактичне навантаження на другу вісь вантажного автомобіля - 14,2 тони).

При цьому, цей автомобіль продовжив подальший рух за маршрутом перевезення.

Таким чином, обґрунтованим є висновок про те, що у разі несплати автомобільним перевізником обов'язкового платежу, останній підлягає стягненню з нього в примусовому порядку.

При цьому, суд не погоджується з доводами відповідача щодо необґрунтованості обрахунку плати, з урахуванням наступного.

Відповідно до п.30 Порядку № 879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

В даному випадку показники «Рзм» та «Рг» = нулю, адже таких порушень не встановлено.

Показник «Рнв» обраховується наступним чином.

Так, Порядком №879 передбачено, що ставка плати за кожен кілометр відстані, євро, великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 євро/кілометр, а понад 20 відсотків, за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро/кіломент.

Позивачем перевищено осьове навантаження на 29,09%.

Таким чином: 0,27 євро/кілометр (20%) + 0,15 євро (наступні 5%, тобто з 20-25%) + 0,15 євро (наступні 5%, тобто з 25-30 %) = 0,57 євро/кілометр.

Відтак, розмір плати за проїзд становить:

(0 (Рзм) + 0,57 (Рнв) + 0 (Рг)) * 504 (км) * 3 (п. 31.1 Порядку № 879) = 861,84 євро

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Відповідно до показників валютного ринку, що міститься на офіційному Інтернет - представництві Національного банку України, на день проведення розрахунку - 06.04.2017 року, курс гривні до 100 євро становить 28,9983 гривень.

Таким чином, сума 861 євро станом на 06.04.2017 еквівалентна 24 967,54 гри.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За змістом ч.4 ст.53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Чинним законодавством України не передбачено право звернення Укртрансбезпекою та її територіальними органами із позовами про стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

У зв'язку із відсутністю органу, уповноваженого, відповідно до вимог чинного законодавства, звертатися до суду з позовом про примусове стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, дана позовна заява подана заступником прокурора, який виступає як позивач.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5) на користь Державного бюджету України (отримувач: р/р 0002 у ГУДКСУ у Полтавській області/ м. Полтава / 22160100, КОД , МФО 831019) плату за проїзд автомобільними дорогами великовагового транспортного засобу у сумі 24 967,54 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят сім грн 54 коп.), що є еквівалентом 861 євро.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено 15.02.2018

Суддя П.О. Григорович