Справа № 415/3356/17
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/3356/17
Провадження № 2-а/415/5/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1, Україна, до інспектора Управління патрульної поліції в м. Краматорськ та Славянськ поліцейського взводу № 5 РР ПП в д/о старшого сержанта поліції ОСОБА_2, місце роботи якого за адресою: вул. Садова, 149, м. Бахмут, Донецька область, 84500, Україна, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора Управління патрульної поліції в м. Краматорськ та Славянськ поліцейського взводу №5 РР ПП в д/о старшого сержанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 04.06.2017 року на 673 км траси Київ-Харків-Довжанський поліцейським взводу № 5 РР ПП в д/о старшим сержантом поліції ОСОБА_2, порушуючи законодавство України, було винесено незаконну постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР- № 79117 04.06.2017 року ОСОБА_1. Згідно постанови працівника поліції водій - ОСОБА_1 керуючий транспортним засобом VOLVO ХС 90 о 12 годині 59 хвилин за зазначеною вище адресою не виконав вимоги п.п. 1.2 Правил дорожнього руху та п.п. 14.6 (б), здійснив обгін транспортного засобу RENAULT. Позивач заявляє, що ним не порушувались ПДР в час та за обставинами, що були зазначені інспектором поліції в постанові. Позивач зазначає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР 791179 від 04.06.2017 року прийнята з грубим порушенням вимог закону, не відповідає обставинам справи та є такою, що підлягає скасуванню.

Вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП під час винесення постанови не дотримано вимоги ст. 245, 276, 280 КУпАП відповідно яким завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повного, об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку роз справи.

Позивач надав поліцейському пояснення аналогічні даному позову, але працівниками патрульної поліції не встановлено жодних обставин, що вказували б на правопорушень зібрано в повному обсязі матеріалів справи. Справу розглянуто поверхнево, з упередженими ставлення до Позивача та збору доказів правопорушення, що не відповідає нормам КУпАП.

При розгляді справи жодним чином не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили що в діях Позивача є ознаки проступку, за який за законом встановлено адміністративна відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався, обсяг доказу працівником поліції визначений не був, постанова у справі про адміністративне правопорушення в порядку діючого законодавства України не містить доведеності порушення безпеки дорожнього руху, що є об'єктом правопорушення в розумінні частини 3 статті 122 КУпАП. Відомості були зазначені працівником поліції не містить жодних фактів, зафіксованих будь-яким способом порушення ПДР, тим самим у порядку ст. 7 КУпАП не була встановлена об'єктивна сторона цього адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що за загальними правилами дорожнього руху, оскільки обгін під дії дорожнього знаку 3.25 Прямо дозволяється за деяких умов додатком 2 ПДР (для об'їзду нерухомої перешкоди, коли інша можливість об'їзду відсутня, обгону одиночного транспортного засобу, що рухається менше 30 км/год.) і даному випадку ці умови були виконані, навіть формального порушення з боку Позивача ПДР не має.

Здійснивши даний маневр, ОСОБА_1 був зупинений працівником патрульної поліції надав пояснення, про що вказано у постанові, хоча транспортний засіб, який він випереджав, поліцейським зупинений не був, особу водія встановлено не було, пояснення Позивача винесені постанови не враховані.

Обгін - являє собою випередження транспортного засобу (або кількох) з виїзд зустрічну смугу та обов'язковим поверненням на вихідну смугу.

Згідно з ПДР України знак 3.25 означає, що обгін забороняється, крім поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год.

Поодинокими вважаються - одиночні транспортні засоби, автопоїзди, буксир; транспорт у зачепленні з буксируваним.

Також в постанові вказано, що обгін здійснено у зоні обмеженої оглядовості.

Обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об'єктами, а також транспортними засобами.

Жодним чином не зрозуміло за якими з вказаних параметрів поліцейський зробив висновок, що дана ділянка дороги є зоною «обмеженої оглядовості».

Розглядаючи справу за місцем нібито його скоєння, Позивач був позбавлений права на правову допомогу, що передбачено ст. 59 Конституції України.

Відповідно до статті 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у осіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

Тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП. зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Відповідно до ст. 71 Кас України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст.19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Просить суд скасувати постанову БР № 791179 від 04.06.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, справу закрити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розгуляються справи незначної складності.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2018 року було прийнято до провадження справу № 415/4588/17 і призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача надав до суду письмову заяву в якій позов підтримав повністю, просив суд справу розглянути в його відсутність та за відсутності позивача, просив позов задовольнити.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 79117 від 04.06.2017 року особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом VOLVO ХС 90, номерний знак НОМЕР_1, 04.06.2017 року о 12 годині 59 хвилин на 673 км. а/м ОСОБА_3 - Довжанський, здійснив обгін на путі шляху автомобіля RENAULT н.з. АХ 0774 СМ, та не виконав вимогу знака 1.2. (небезпечний поворот ліворуч), чим порушив вимоги п.п. 14.6 (г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 79117 від 04.06.2017 року, яка була складена поліцейським взводу № 5 РРПП в УПП в д/о старшого сержанта поліції ОСОБА_2 протиправною, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії БР № 79117 від 04.06.2017 року, посилаючись на не порушення ним Правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про адміністративне правопорушення від 04.06.2017 року, посилаючись на те, що порушень Правил дорожнього руху він не допускав.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності при відсутності належних доказів, не врахувавши при цьому пояснення водія.

Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень не подав, а отже, доводів позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню, а справ про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 251 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, Правилами дорожнього руху України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1, Україна, до інспектора Управління патрульної поліції в м. Краматорськ та Славянськ поліцейського взводу № 5 РР ПП в д/о старшого сержанта поліції ОСОБА_2, місце роботи якого за адресою: вул. Садова, 149, м. Бахмут, Донецька область, 84500, Україна, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 79117 від 04.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА