Справа № 826/7660/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

20 лютого 2018 року

справа №826/7660/16

адміністративне провадження №К/9901/2389/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Олендера І.Я., Пасічник С.С.,

при секретарі судового засідання Гутніченко А.М.

за участю представників:

від позивача - Руденко Є.О. - за дов. від 27 листопада 2017р. №6-418

від відповідача - не з'явився

від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2016 року (суддя Кобилянський К.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року (судді Губська О.А., Парінов А.Б., Беспалов О.О.) у справі №826/7660/16

У С Т А Н О В И В :

19.05.2016 року Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - Товариство, позивач у справі, платник податків) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправною бездіяльності податкового органу, яка виразилася у ненаданні до органу Казначейства висновку про повернення Товариству надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі 50125734 грн. та зобов'язати податковий орган підготувати та надати до органу казначейства висновок про повернення Товариству суми надмірно сплаченого податку на прибуток в розмірі 50125734 грн.

Управління Державної казначейської служби у місті Краматорську Донецької області залучене третьою особою без самостійних вимог на предмет спору.

Позовні вимоги мотивовані наявністю переплати, що підтверджується актом звірки від 12.04.2016р. №313-07. Правовою підставою заявлених вимог позивач зазначає статтю 43 Податкового кодексу України та пункт 8 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015р. №1146 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за №1679/28124), (далі Порядок).

22 липня 2016 року Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалив Постанову, якою позов задовольнив частково, визнав протиправною бездіяльність податкового органу щодо неподання відповідному органові Казначейської служби висновку про повернення надміру сплачених сум грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за зверненням Товариства та зобов'язав податковий орган вчинити дії щодо подання відповідному органові Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених сум грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за зверненням Товариства.

Суд першої інстанції посилаючись на положення пункту 8 Порядку зазначає, що орган Державної фіскальної служби на підставі даних інформаційних систем готує висновок про повернення суми (її частини). За висновком суду тільки виходячи з даних інформаційних систем податковий орган зазначає у відповідному висновку суму коштів, яка підлягає поверненню.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2016 року залишена без змін.

02.06.2017р. по справі виданий виконавчий лист.

21 вересня 2017 року Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальна служба України посилаючись на незаконність та необґрунтованість судових рішень, прийняття їх з прямим порушенням норми матеріального права, а саме підпункту 57.1.2 пункту 57.1 статті 57 Податкового Кодексу України, оскільки до повернення заявлені авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі.

16.01.2018р. Товариство подало відзив на касаційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову суду першої та ухвалу суду касаційної інстанції без змін. Позивач доводить, що на час ухвалення рішення першої інстанції (22.07.2016) у бухгалтерському обліку позивача та на інтегрованій картці податкового органу обліковувалась переплата з податку на прибуток по Філії Товариства в сумі 50125734 грн. Відповідач після прийняття рішення судом перерахував наявну переплату з податку на прибуток по Філії в сумі 47479425 грн. 10 коп. на інтегровану картку Товариства в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби, а саме: 18 листопада 2016 року в сумі 23917732 грн., тобто до звернення Відповідача з апеляційною скаргою; 27 грудня 2016 року в сумі 23561693 грн. 10 коп. - до відкриття апеляційного провадження у справі. Починаючи з 28 грудня 2016 року та по теперішній час сума переплати з податку на прибуток складає 2646308 грн. 90 коп., за даними податкового органу сума неповернутої переплати складає 2287585 грн.

Державна податкова інспекція у місті Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (відповідач у справі) про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання представник податкового органу не прибув.

Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (третя особа у справі) 19 лютого 2018 року через канцелярію суду надане клопотання про розгляд справи без їх участі, яке задоволене судом.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім оргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Щодо способу сплати податку на прибуток підприємств.

Філія «Управління Магістральних газопроводів «Донбастрансгаз» Публічного Акціонерного товариства «Укртрансгаз» деякий час знаходилась у м. Краматорську, де і перебувала на податковому обліку з 26 листопада 2014 року по 20 липня 2016 року.

Згідно з пунктом 152.4 статті 152 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-6, із змінами та доповненнями «Про порядок нарахування податку в разі наявності відокремлених підрозділів у складі платника податку - юридичної особи» (ст.152 цього кодексу виключена на підставі Закону №71-8 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року та втратила чинність з 1 січня 2015 року.

Позивач звернувся до суду 19 травня 2016 року, тобто після запровадження сплати консолідованого податку. Платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади, може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Сума податку на прибуток відокремлених підрозділів за відповідний звітний (податковий) період визначається виходячи із загальної суми податку, нарахованого платником податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів такого платника податку в загальній сумі витрат цього платника податку.

Вибір порядку сплати податку на прибуток, визначеного цим підпунктом, здійснюється платником податку самостійно до 1 липня року, що передує звітному, про що повідомляються контролюючі органи за місцезнаходженням такого платника податку та його філій (відокремлених підрозділів).

Зміна порядку сплати податку протягом звітного року не дозволяється. При цьому відокремлені підрозділи подають контролюючому органу за своїм місцезнаходженням розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку, форма якого встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, виходячи з положень цього пункту. Рішення про сплату консолідованого податку поширюється також на відокремлені підрозділи, створені таким платником податку протягом будь-якого часу після такого повідомлення.

У разі якщо станом на 1 січня звітного року платник податку не мав відокремлених підрозділів, але створив відокремлений підрозділ (підрозділи) в будь-який час протягом такого звітного року, такий платник податку має право прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку в такому звітному році. Платник податку повідомляє контролюючі органи про прийняття такого рішення протягом 20 днів з моменту його прийняття. У разі прийняття платником податку такого рішення обраний ним порядок сплати податку застосовується до зміни платником податку такого рішення та не потребує щорічного підтвердження.

Відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку до бюджету за місцезнаходженням відокремлених підрозділів несе платник податку, у складі якого знаходяться такі відокремлені підрозділи.

У разі якщо платник податку, який прийняв рішення про сплату консолідованого податку, сплачує авансовий внесок з податку згідно з підпунктом 153.3.2 пункту 153.3 статті 153 цього Кодекс такий авансовий внесок сплачується за місцезнаходженням юридичної особи та її відокремлених підрозділів пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до положень цього розділу, в загальній сумі таких витрат цього платника податку, визначених у останній податковій звітності, поданій таким платником податку.

Виходячи із аналізу наведених норм під час розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили інформацію яка стосується предмету доказування, а саме не встановили який порядок сплати податку на прибуток обрав для себе позивач, як платник податків, чи приймалось Товариством Рішення, яким чином та у який спосіб повідомлявся податковий орган.

Щодо злиття ІКПП.

З метою забезпечення виконання вимог наказу Міністерства фінансів України від 20.07.2015 №651 «Про затвердження змін до бюджетної класифікації» в органах Державної казначейської служби України 05 жовтня 2015 року централізовано на всій території України здійснено перенесення залишків коштів авансових внесків з податку па прибуток підприємств на рахунки з обліку надходжень до бюджетів податку на прибуток підприємств.

З 07 жовтня 2015 року в ІС «Податковий блок» після перенесення сальдо розрахунків платників з авансових внесків з податку на прибуток до інтегрованих карток з податку на прибуток ведення обліку податку на прибуток підприємств здійснюється в інтегрованих картках платників податків, відкритих за кодами 11020100,11020200, 11020201, 11020202, 11020300 - 11020700, 11020900 - 11021100, 11021300 - 11021600.

Рахунки з обліку надходжень до бюджетів авансових внесків з податку на прибуток з 06 жовтня 2015 року закриті.

Як правильно встановили суди попередніх інстанцій в ІКПП по податку на прибуток Філії станом на 06 жовтня 2015 року склалась переплата 50125734,0 грн., а саме:

- по коду „11020100" - податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у сумі 2646308,90 грн.;

- по коду „11023100" - авансові внески з податку на прибуток у сумі 47479425,10 грн.

Окружний адміністративній суд міста Києва, розглядаючи вимоги Товариства про зобов'язання податкового органу підготувати та надати висновок до органу казначейства про повернення суми надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 50125734,00 грн., задовольнив позов з посиланням на пункт 8 Порядку №1146 за яким орган Державної фіскальної служби саме на підставі даних інформаційних систем готує висновок про повернення суми (її частини). Отже, тільки виходячи з даних інформаційних систем податковий орган зазначає у відповідному висновку суму коштів, яка підлягає поверненню.

За таких обставин зазначена вимога Товариства задоволена, а саме податковий орган зобов'язаний вчинити дії щодо подання висновку до органу казначейства про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів податку на прибуток.

Під час апеляційного провадження встановлено, що на виконання постанови суду першої інстанції податковим органом сформовані та направлені до органу Державної Казначейської служби висновки про повернення надміру сплачених сум грошового зобов'язання з податку на прибуток за зверненням Товариства від 15.11.2016 №2931-07 на суму 23917732,00 грн. та від 26.12.2016 № 3085-07 на суму 23561693,10 грн.

Вказані висновки органом УДКСУ у м. Краматорську виконано.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не врахували, що до складу заявленої до повернення Товариством суми увійшов сплачений ним до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток при виплаті дивідендів по коду операції 125 (платіжним дорученням №7219 від 27.06.2013) у сумі 2287585,00 грн., який є дивідендами, та відповідно до п.57.1.2 статті 57 Податкового кодексу України поверненню не підлягає, оскільки сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

Оцінка цієї обставини судами попередніх інстанцій не здійснена.

Верховний Суд вважає, що суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, а саме зробивши висновок по інформації Інтегрованої картки (інформаційних систем), не долучив до матеріалів справи та не дослідив інформацію цих систем. Предметом дослідження не стали документи, щодо консолідованої сплати податку на прибуток Товариством, спосіб сплати цього податку та зведений баланс розрахунків після зміни податкового законодавства. Не враховані також різновиди авансових внесків з податку на прибуток, яка частина з них підлягає поверненню, а яка має специфіку іншого погашення. Крім того, метою звернення до суду позивач мав отримання переплати з податку на прибуток на розрахунковий рахунок, натомість отримав перенесення сум переплати на Інтегровану картку.

Суди першої та апеляційної інстанцій обмежились виключно тією обставиною, що Товариство 11 квітня 2016 року звернулось до податкового органу із заявою про повернення переплати з податку на прибуток у сумі 50125734 грн., наявність якої підтверджується актом звірки від 12 квітня 2016 року №313-07. Виходячи із комплексного регулювання спірних відносин, в яких задіяні організаційно правові особливості господарської діяльності підприємства, положення податкового та бюджетного законодавства, таке обмеження у використанні доказів є недопустимим.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушили норми процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі №826/7660/16 скасувати.

Справу №826/7660/16 направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.Я.Олендер

С.С.Пасічник