Справа № 473/350/18
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/350/18
РІШЕННЯ

іменем України

"22" лютого 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарях судового засідання - Козаченко О.І., Багрін І.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.01.2018 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 501664, в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач 26.01.2018 року о 13 год. 45 хв. керуючи автомобілем «МАЗ 5440А9», реєстраційний номер НОМЕР_1, разом з напівпричепом бортовим-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись на 86 км. автодороги Київ-Чоп, порушив п. 2.3-в та п.31.4.7-є Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КпАП України.

Позивач вважав, що вказана постанова є незаконною, оскільки провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями (розгляд справи відбувся за місцем зупинки транспортного засобу, без дотримання порядку, встановленого ст.ст. 278,279 КпАП України). Крім того, відсутні докази, зібрані відповідно до вимог закону, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Виходячи з цих обставин ОСОБА_2 просив про скасування вказаної постанови.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, а також відзив, в якому вимоги позивача вважав безпідставними та немотивованими, а оскаржувану постанову такою, що винесена у повній відповідності з вимогами закону.

Дослідивши матеріали, суд прийшов до наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

При розгляді адміністративного позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суди, відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Так, як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 501664, позивач ОСОБА_2 26.01.2018 року о 13 год. 45 хв. керуючи автомобілем «МАЗ 5440А9», реєстраційний номер НОМЕР_1, разом з напівпричепом бортовим-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись на 86 км. автодороги Київ-Чоп, порушив п. 2.3-в (не користувався ременем безпеки) та п.31.4.7-є (відсутній передбачений конструкцією транспортного засобу задній грязезахисний бризковик) Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачені ч.ч. 1,5 ст. 121 КпАП України. На позивача було накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Згідно ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція) справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч.1, 5 ст. 121 КпАП України виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення ( п.2 розділу ІІІ Інструкції).

Отже, спірна постанова відносно позивача була винесена з дотриманням вищевказаних положень.

Згідно ч. 1 ст. 268 КпАП України, п.п. 4, 8 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поліцейський при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КпАП України, п. 5 розділу ІІІ Інструкції).

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КпАП України), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КпАП України, п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

З матеріалів справи, зокрема відеозапису, наданого відповідачем (згідно п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КпАП України є належним та допустимим доказом), вбачається, що останнім дотриманий порядок розгляду адміністративної справи, зокрема, позивач був повідомлений про суть порушення, останнє було продемонстровано (в частині відсутності заднього грязезахисного бризковика) та було забезпечено його особисту участь в розгляді справи, надано можливість для реалізації його процесуальних прав, зокрема надання доказів, що спростовують виявлене правопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КпАП України.

Також згідно обумовленого відеозапису зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КпАП України (в іншій частині не знайшло свого підтвердження).

При цьому заперечення представника позивача щодо виявлених розбіжностей в зазначенні часу виявленого порушення та його відеофіксації не спростовує самого факту вчинення позивачем відповідного правопорушення.

Отже, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення повністю доведений належними та допустимими доказами, доводи, на які посилається позивач у своєму позові, не спростовують правомірності прийняття відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КпАП України, тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 8,9, 241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан