Справа № 804/2575/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 рокусправа № 804/2575/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронової С.В.

судді: Чепурнова Д.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

19.04.2017 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністратвирним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 15 березня 2017 року № 30/4.5-3/195, якою на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3200 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується з постановою про накладення штрафу від 15 березня 2017 року № 30/4.5-3/195, вважає, що вона суперечить вимогам закону, винесена з грубими порушеннями вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 15 березня 2017 року № 30/4.5-3/195, якою на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3200 гривень.

Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області Державної служби України з питань праці подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем в період з 10 лютого 2017 року по 13 лютого 2017 року була проведена позапланова перевірка додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт перевірки № 30/4.5-3 від 13 лютого 2017 року (далі-Акт перевірки), в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1, порушив законодавство про працю, а саме, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

На підставі Акту перевірки 15 березня 2017 року відповідачем винесено постанову № 30/4.5-3/195, згідно з якою на позивача накладено штраф у розмірі 3200 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що позаплановою перевіркою додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме, працівника ОСОБА_2, яка працює на посаді продавця продовольчих товарів відповідно до трудового договору від 01.10.2016 р. було фактично допущено до роботи з 01.10.2016 р. без попереднього повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Слід зазначити, що згідно частин 1 - 3 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абзац 2 частини 2 статті 265 КЗпП України).

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП України та частинами 2 - 7 статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що в матеріалах перевірки наявні документи, які підтверджують здійснення ФОП ОСОБА_1, повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби про укладення трудового договору з ОСОБА_2 у день її прийняття, та те, що під час перевірки відповідачем не був встановлений час відправлення позивачем повідомлення податкового органу щодо прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу, а лише встановлено час, коли зазначене повідомлення отримано податковим органом, а саме, Західно - Донбаською ОДПІ, а відповідно до діючого законодавства, дата та час направлення повідомлення рахується з моменту його направлення.

Враховуючи викладене судом першої інстанції зроблено вірний висновок про протиправність прийнятою відповідачем постанову та як наслідок її скасування.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, спростовуються встановленими обставинами справи, та не можуть бути підставою скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник