Справа № 820/6067/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 лютого 2018 р. № 820/6067/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського міського центру зайнятості про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, в порядку адміністративного судочинства заявив вимогу: визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому 24 липня 2017 року, яка полягає у не забезпеченні відповідності рівня позивача професійної кваліфікації потребам ринку праці.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що встановивши під час прийому 24 липня 2017 року, що підходяща робота для позивача відсутня, відповідач зобов'язаний був направити позивача до профконсультанта з метою надання послуг з профорієнтації. Проте відповідач відмовився виконувати зазначений обов'язок, що є пасивною поведінкою суб'єкта владних повноважень, яка має для позивача негативні наслідки. Позовну заяву просив розглянути за відсутності позивача.

Відповідач, Харківський міський центр зайнятості з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи відзив проти позову зазначив, що Харківський міський центр зайнятості сприяє працевлаштуванню ОСОБА_1, здійснює активний пошук роботи, вживає цілеспрямованих заходів до працевлаштування безробітних. Проте позивач власноруч нехтує допомогою та зусиллями Харківського міського центру зайнятості у подоланні його безробіття. За таких підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити та розглянути справу в порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене, враховуючи положення ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній письмовими доказами.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до вимог ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" (далі Закон) зареєстровані безробітні мають право на, зокрема: безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії). Зареєстровані безробітні зобов'язані, зокрема: 1) самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; 2) відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів; 3) дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення;

Згідно з положеннями ст. 32 Закону професійна орієнтація населення - комплекс взаємопов'язаних економічних, соціальних, медичних, психологічних і педагогічних заходів, спрямованих на активізацію процесу професійного самовизначення та реалізацію здатності до праці особи, виявлення її здібностей, інтересів, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності. Професійна орієнтація населення здійснюється навчальними закладами, закладами охорони здоров'я, реабілітаційними установами, медико-соціальними експертними комісіями, територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центрами професійної орієнтації населення, молодіжними центрами праці, військкоматами, установами виконання покарань, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, що надають послуги з професійної орієнтації.

Відповідно до вимогами ст. 33 Закону професійна орієнтація осіб, які звернулися до територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснюється шляхом: 1) професійного інформування, що полягає у наданні відомостей про трудову діяльність та її роль у професійному самовизначенні особи, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що сприятиме формуванню професійних інтересів, намірів та мотивації особи щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи; 2) професійного консультування, спрямованого на оптимізацію професійного самовизначення особи на основі виявлення її індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці; 3) проведення професійного відбору, що полягає у встановленні відповідності особи вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад.

Порядок надання послуг з професійної орієнтації осіб затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціальної політики.

Порядок надання територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, послуг з професійної орієнтації осіб, затверджений Наказом Міністерства соціальної політики України від 03.01.2013 N 2, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 17 січня 2013 р. за N 131/22663 (далі за текстом - Порядок) визначає організаційно-правові засади надання територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах (далі - територіальні органи) послуг з професійної орієнтації населення (далі - профорієнтаційні послуги).

Відповідно до п.2.3, п.2.4, 2.5, 2.6 Порядку профорієнтаційні послуги надаються в індивідуальній та груповій формах як безпосередньо у територіальних органах, так і поза їх межами, а також опосередковано чи дистанційно. Профорієнтаційні послуги можуть надаватися, за потреби, неодноразово. Профорієнтаційні послуги та особи, яким вони надаються, обліковуються засобами Єдиної інформаційно-аналітичної системи центрального органу. Отримання профорієнтаційних послуг зареєстрованими безробітними здійснюється ними з урахуванням письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню. Види та форми профорієнтаційних послуг, що пропонуються особі, визначаються працівником територіального органу за погодженням з особою.

Індивідуальна профорієнтаційна послуга - це організована взаємодія працівника територіального органу та особи, яка отримує послугу, що передбачає: з'ясування мети звернення особи, її мотивів та потреб у професійному самовизначенні; вибір виду індивідуальної послуги (профінформування, профконсультування чи профвідбір); безпосереднє надання послуги за обраним видом; формулювання висновків та видача рекомендацій особі. Індивідуальні профорієнтаційні послуги надаються особам за їх особистим зверненням або за рекомендацією працівника територіального органу. За згодою особи послуги з профконсультування чи профвідбору можуть супроводжуватися психодіагностичним тестуванням (п.3 Порядку).

З наведеного випливає, що отримання профорієнтаційної послуги передбачає добровільну взаємодію безробітного та працівника територіального органу. Дана послуга надається за особистим зверненням безробітного або за рекомендацією працівника територіального органу.

За матеріалами справи судом встановлено, що наказом директора Харківського міського центру зайнятості від 27.09.2016 № НТ160927 ОСОБА_1 наданий статус безробітного з 27.09.2016 та відповідно до п.п. 2,4 ст. 22, п.2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п.п.2.7., 2.9. "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" призначена виплата допомоги по безробіттю з 04.10.2016р. по 28.09.2017р., у розмірі встановленому законодавством.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ознайомлений з витягом із статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" про права та обов'язки зареєстрованих безробітних та витягом із статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" про права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в додатку 1 до персональної картки - відвідування особою територіального органу та отримані послуги.

На виконання вимог ст.9 КАС України суд витребував від відповідача особову справу безробітного ОСОБА_1, де знаходиться додаток 1, в якому відповідач зробив запис здійснених ним дій під час проведення прийому 24.07.2017 року.

З наданої центром копії особової справи, вбачається, що 24.07.2017 ОСОБА_1 перебував на прийомі у Харківського міського центру зайнятості, назва послуги - підбір роботи.

Як зазначив позивач у адміністративному позові відповідачем під час прийому 24.07.2017 з питання підбору підходящої роботи, було переглянуто вакансії та встановлено відсутність підходящої роботи для позивача.

На думку, позивача працівником територіального органу всупереч вимогам статей 32 та 33 Закону України "Про зайнятість населення" було допущено протиправну бездіяльність, оскільки відповідач, у разі встановлення відсутності підходящої для позивача роботи, повинен був обов'язково надати послугу з професійної орієнтації позивачу.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1, суд встановив наступне.

З наданих до суду документів вбачається, що під час прийому позивача 24.07.2017р. провідним фахівцем з працевлаштування Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_2, разом із ОСОБА_1 був здійснений пошук наступних вакансій: соціолог, викладач, соціальний педагог. За даними напрямки вакансії були відсутні. Крім того, на прохання позивача були опрацьовані наступні вакансії: начальник відділу - вакантні посади були відсутні, агент страховий ПАТ "НАСК "Оранта" - позивач не відповідав вимозі за освітою, черговий по гуртожитку - не підходить за станом здоров'я, надано інформацію щодо тимчасової роботи за вакансією агент страховий АТ "Страхова компанія Аско-Донбас Південний" - позивач від вакансії відмовився.

Як з'ясовано судом в ході розгляду справи ОСОБА_1 було призначено відвідати провідних фахівців з профорієнтації 09.12.2016, 01.03.2017, 07.04.2017, 09.06.2017, 22.06.2017, 11.08.2017. Під час проведення профконсультацій позивача було ознайомлено зі станом ринку праці також надані консультацію з питань профорієнтації, можливості проходження професійного навчання згідно «Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013р. № 318/655.

Так, 22.06.2017 враховуючи медичну довідку та тривалий час перебування на обліку позивача, фахівцем з профорієнтації запропоновано позивачу обміркувати можливість проходження професійного навчання за професією «кравець». Позивач погодився на зазначену пропозицію, внаслідок чого, 23.06.2017 відповідачем було сформовано заявку на навчання та видано направлення на проходження попереднього медичного огляду та отримання медичної довідки за формою № 86/о, яке ОСОБА_1 отримав 23.06.2017 за № 1543, під час прийому у відділі активної підтримки ХМЦЗ. Відповідно до орієнтовного графіку формування груп до ХЦПТО позивача повідомлено про орієнтовну дату початку навчання за спеціальністю «кравця» - 11.09.2017 року.

З матеріалів справи також вбачається, що підчас проведення прийому 24.07.2017, фахівцем відповідача було з'ясовано, що ОСОБА_1 проходить мед огляд за формою 086-0 для вирішення питання подальшого працевлаштування за умови професійного навчання. Питання щодо направленні позивача на професійне навчання станом на 24.07.2017 остаточно вирішено не було, через ненадання позивачем медичної довідки. В зв'язку з цим, у відповідача не було підстав для направлення позивача на додаткове відвідування спеціаліста з профорієнтації.

11.08.2017 ОСОБА_1 відповідачем було рекомендовано надати результати медичного огляду спеціалістам відділу активної підтримки безробітних ХМЦЗ до 08.09.2017 року для укладення договору, включення до навчальної групи за професією «кравець» та отримання направлення на профнавчання. Проте у встановлений строк, позивач довідку за формою 086-0 у встановлений термін не надав.

Крім того, судом з матеріалів справи встановлено, що 11.10.2017 року ОСОБА_1 на індивідуальному прийомі було рекомендовано пройти вдруге профдіагностичне обстеження з метою виявлення професійних схильностей та отримано його письмову згоду на проходження такого тестування. 03.11.2017 року було призначено відвідування до спеціаліста з профорієнтації на тестування, а 13.11.2017 року призначено профконсультаційний прийом.

Отже, позивач був на прийомі 24.07.2017 року саме з метою пошуку підходящої для нього роботи, що і було здійснено відповідачем. Підстави для надання позивачу рекомендації працівником територіального органу на отримання додаткової профорієнтаційної послуги були відсутні. Доказів особистого звернення щодо отримання додаткової профорієнтаційної послуги під час прийому позивачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-76, 90, 211 КАС України, суд не знаходить підстав для кваліфікації правової поведінки відповідача як незаконної бездіяльності, адже відповідач діяв згідно діючих законів та підзаконних актів.

З огляду на викладене, суд не вбачає правових та фактичних підстав для задоволення заявлених по справі вимог.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, місцезнаходження - АДРЕСА_1) до Харківського міського центру зайнятості (, місцезнаходження - 61013, м. Харків, вул. Шевченка, 137 А) про визнання дій незаконними - відмовити.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя Старосєльцева О.В.