Справа № 821/2012/17
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/2012/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши за правила спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

22 грудня 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Херсонській області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1О.) про стягнення податкового боргу на загальну суму 111482,86 грн.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує несплатою ОСОБА_1 податкового боргу, який обліковується у ГУ ДФС у Херсонській області станом на 17.07.2017 р. на загальну суму 111482,86 грн., а саме, за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 103658,69 грн., а також за платежем військовий збір в сумі 7824,17 грн., і просить його стягнути у судовому порядку.

Ухвалою суду від 23 січня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи на 07 лютого 2018 р.

Ухвалою суду від 07.02.2018 року розгляд справи відкладено у звязку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідача належним чином про час, дату і місце розгляду справи.

У судове засідання 21.02.2018 року сторони не прибули. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибула, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Про дату, час та місце судового засідання відповідач була повідомлена належним чином через засоби масової інформації у порядку, передбаченому ст. 130 КАС.

Протокольною ухвалою суду від 21.02.2018 року вирішено розгляд справи продовжити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини суд вказує про наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до наданого позивачем розрахунку податкового боргу ОСОБА_1 та витягу з інтегрованих карток платника податків станом на 17.07.2017 р. за відповідачем обліковується заборгованість у загальній сумі 111482,86 грн., зокрема, -

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, обліковується залишок несплаченого узгодженого грошового зобов'язання в сумі 103658,69 грн., який виник з 24.03.2017 р., нарахований відповідно до податкового повідомлення рішення від 08.02.2017 року № на загальну суму 94511,31 грн. (основний платіж 75609,05 грн., штрафна санкція 18902,26 грн.), та податкового повідомлення рішення від 08.02.2017 року № НОМЕР_1 на суму 170 грн. (штрафна санкція). Сума нарахованої пені становить 8977,38 грн.

- по військовому збору обліковується залишок несплаченого узгодженого грошового зобов'язання в сумі 7824,17 грн., який виник з 24.03.2017 р., нарахований відповідно до податкового повідомлення рішення від 08.02.2017 року № НОМЕР_2 на загальну суму 7145,44 грн. (основний платіж 5716,35 грн., штрафна санкція 1429,09 грн.). Сума нарахованої пені становить 678,73 грн.

Перевіряючи правомірність вимог позивача на предмет їх узгодженості з фактичними обставинами, вимогами Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI ( далі - ПК України), суд встановив наступне.

Статтею 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини ( п.п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 ).

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 цього Кодексу, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у грудні 2016 р. податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено акт від 10.01.2017 р. №7/172/НОМЕР_3.

На підставі висновків вказаного акту перевірки позивачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 08.02.2017 р. № НОМЕР_4, яким збільшено суму грошового зобовязання ОСОБА_1 за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 94511,31 грн., у тому числі за основним платежем на суму 75609,05 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 18902,26 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 08.02.2017 р. № НОМЕР_1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування».

- податкове повідомлення-рішення від 08.02.2017 р. №0, яким збільшено суму грошового зобовязання ОСОБА_1 за платежем «Військовий збір» на суму 7145,44 грн., у тому числі за основним платежем 5716,35 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 1429,09 грн.

Вказані податкові повідомлення рішення були направлені контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернулися на адресу відправника у звязку з закінченням терміну зберігання та відміткою «за вказаною адресою не проживає».

При цьому, в матеріалах справи наявний корінець до запиту Новокаховської ОДПІ Херсонської області №3953/10/21-02-17 від 11.10.2017 р., в якому Відділ реєстрації Новокаховської міської ради повідомляє, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового Кодексу передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що податкові повідомлення - рішення вважаються такими, що вручені платнику податків 13.02.2017 року, що підтверджуються копією поштового конверту, наявного в матеріалах справи.

Згідно з п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В матеріалах справи відсутні докази щодо оскарження платником податків вказаних податкових повідомлень-рішень. При цьому відповідач не скористався правом надати такі докази до суду, що дає підстави вважати грошові зобовязання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями такими, що набули статусу узгодженості. У звязку з цим у ОСОБА_2 виникає обов'язок щодо сплати визначеного в них грошових зобов'язань відповідно до ст. 57 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У зв'язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу, в якій зазначено, що загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями станом на 04.04.2017 року становить 111 482,86 грн., у тому числі основні платежі 81 325,40 грн., штрафні санкції 20 501,35 грн., пеня 9 656,11 грн.

Податкова вимога від 05.04.2017 року № 149-17 була направлена на адресу ОСОБА_1 засобами поштового звязку, проте повернулася з відміткою «у звязку з закінченням терміну зберігання», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового відправлення.

Зі змісту п.58.3 ст. 58 ПК України вбачається, що у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцем знаходження посадових осіб, їх відмову прийняти податкову вимогу або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи зазначені обставини суд приходить до висновку про те, що податкова вимога про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 у сумі 111482,86 грн. вважається такою, що вручена платнику податків 26.04.2017 року, що підтверджуються копією поштового конверту, наявного в матеріалах справи.

За приписами пп.62.1.1-62.1.2 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Як передбачено п.1 Розділу І "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженого 07.04.2016 р. наказом Міністерства фінансів України № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (надалі - Порядок № 422), цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з п.2 Розділу І цього Порядку терміни в ньому вживаються в таких значеннях: інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до п.1 ОСОБА_2 1 Розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Внаслідок дослідження судом зворотного боку інтегрованої картки платника податків станом на дату судового засідання сума податкового боргу, яка є предметом стягнення в даній справі залишається не погашеною, а саме,

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, обліковується заборгованість в сумі 103658,69 грн.;

- по військовому збору обліковується заборгованість в сумі 7824,17 грн.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, в редакції Закону України № 2147 - VІІІ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав суду доказів погашення вищевказаної суми податкового боргу, тому суд приходить до висновку щодо правомірності вимог ГУ ДФС у Херсонській області, як суб'єкта владних повноважень, стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у загальній сумі 111482,86 грн.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України, в редакції Закону України № 2147 - VІІІ, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв'язку з чим, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (місцезнаходження 73026, м. Херсон, пр. Ушакова, буд. 75, код за ) до ОСОБА_1 ( останнє відоме місце проживання 74900, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) про стягнення податкового боргу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500), у сумі 103658,69 гривень, а також по військовому збору (код бюджетної класифікації 11011000) у сумі 7824,17 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено та підписано 22 лютого 2018 року.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 8.2.3