Справа № 813/29/18
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року справа № 813/29/18

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Прокуратури Львівської області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії прокуратури Львівської області в частині невидачі ОСОБА_1 довідки про місячний заробіток, просьба про видачу якої висловлена в заяві від 29.09.2017 та скарзі від 24.11.2017;

- зобов'язати прокуратуру Львівської області видати ОСОБА_1 довідку про розмір місячного заробітку (заробітну плату) працюючого старшого помічника прокурора Львівської області із всіма складовими заробітку на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, до складу якого включити наступні складові: посадовий оклад, класний чин, вислуга років, щомісячна премія, надбавка за виконання особливо важливої роботи, доплата за роботу в умовах режимних обмежень та інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та інше);

- встановити судовий контроль за виконанням прокуратурою Львівської області рішення Львівського окружного адміністративного суду позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії;

- зобов'язати прокуратуру Львівської області відповідно до ст. 382 КАС України після набрання рішенням суду законної сили податиу 10 денний строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачу прокуратурою Львівської області протиправно відмовлено у наданні довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії з підстав відсутності права у позивача на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою суду від 22.01.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву від 08.02.2018 (вх. № 3486), у якому зазначає, що в силу ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак, наразі такого порядку не прийнято. Звертає увагу, що зміни щодо збільшення посадових окладів прокурорів і слідчих, які відбулись з 06.09.2017 внаслідок внесення Кабінетом Міністрів України змін до Постанови від 31.05.2012 № 505, не мають будь-якого відношення до трудових відносин, які існували між ОСОБА_1 та прокуратурою Львівської області та наразі останні є припиненими.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 з вересня 2000 року отримує пенсію відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991.

ОСОБА_1 10.10.2017 звернувся до Прокуратури Львівської області з заявою про надання довідки про розмір місячного заробітку у зв'язку із зміною розміру посадового окладу, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» з метою подачі до Пенсійного фонду України у Львівській області для перерахунку розміру пенсії.

Листом від 23.10.2017 № 18/1020 Прокуратура Львівської області повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для надання довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії, оскільки з прийняттям Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у прокурорів відсутнє право на перерахунок пенсії, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

ОСОБА_1 24.11.2017 звернувся до Прокуратури Львівської області зі скаргою про видачу довідки про розмір місячного заробітку за посадою старшого помічника прокуратури області із всіма складовими заробітку на які нарахована та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

Листом від 14.12.2017 № 18/1126 Прокуратура Львівської області повідомила ОСОБА_1 про те, що прокуратура області на даний час законодавчо не наділення повноваженнями на видачу довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за посадою старшого помічника прокуратури області за періоди, у яких ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах.

Вважаючи відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII).

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Починаючи з 01.01.2015 вказану норму викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення також викладено у ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, чинній станом на момент розгляду даної справи судом, згідно з якими умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На даний час Кабінетом Міністрів України не визначено умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія, згідно із Законом України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Разом із тим, станом на момент звернення позивача до прокуратури Львіської області із заявою про видачу довідки про заробітну плату питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульоване, в той час як передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію наведеної норми, виходячи із приписів ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та ст. 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, суд вказує, що позивач має право на отримання довідки про заробітну плату, з огляду на дію Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», оскільки у такому разі мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Так, Конституційний Суд України сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі в органах прокуратури. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що їх служба пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей, а тому це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що оскільки відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у наданні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод та Європейського суду з прав людини, який визначив, що відсутність нормативно-правового акта, який би визначив розмір виплати, на яку розраховує заявник, є невиправданим втручанням.

Пунктами 4 та 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» внесено зміни до схем посадових окладів працівників органів прокуратури.

Водночас, як було зазначено вище, на час звернення позивача з заявою про надання довідки про заробітну плату з метою здійснення вказаного перерахунку пенсії, Кабінетом Міністрів України не виконано покладеного на нього обов'язку щодо визначення порядку перерахунку пенсії.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 27.05.2013 у справі «Суханов та Ільченко проти України», першим і найголовнішим правилом ст. 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в «інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.

Більш того, Європейський Суд вказав, що Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, однак, жодного рішення з цього приводу прийнято не було.

Таким чином, у даному випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені ст. 1 Першого протоколу, так як заявники мали «законне сподівання» на перерахунок пенсії.

Також, суд вважає безпідставини посилання відповідач при відмові у наданні довідки позивачу на відсутність підстав для перерахунку пенсії, у зв'язку із зміни в пенсійному законодавстві, оскільки висновки про відсутність підстав для перерахунку пенсії відносяться виключно до компетенції органу, який законом уповноважений на здійснення такого перерахунку.

Тобто, питання щодо призначення (перерахунку) пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про протиправність дій щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, а відтак, необхідність зобов'язання прокуратури Львівської області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату працівника прокуратури Львівської області відносно посади за останнім місцем роботи ОСОБА_1 - старшого помічника прокурора Львівської області, зі всіма складовими заробітку на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та з якої було призначено пенсію, після змін, внесених постановою КМУ від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури".

ОСОБА_1 в своєму позові також просить встановити судовий контроль за виконанням даного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що дане рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконане, в зв'язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права. Тому, дана позовна вимога позивача не підлягає задоволенню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії прокуратури Львівської області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату.

3. Зобов'язати прокуратуру Львівської області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату працівника прокуратури Львівської області відносно посади за останнім місцем роботи - старшого помічника прокурора Львівської області, зі всіма складовими заробітку на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та з якої було призначено пенсію, після змін, внесених постановою КМУ від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури".

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Судовий збір в розмірі 640 грн 00 коп. присудити на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Прокуратури Львівської області (просп. Шевченка, 17/19, м. Львів, 790005, ).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст. 295 КАС України, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 255 КАС України.

Суддя Костецький Н.В.