Справа № 826/10788/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Справа № 826/10788/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Павлік І.П.,

представника відповідача Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Київської міської ради на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року у справі:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне

управління № 3 «Київзеленбуд»

до Київської міської ради,

Департаменту земельних ресурсів

виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації)

про визнання бездіяльності протиправною та

зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 «Київзеленбуд» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської міської ради (далі - відповідач-1), Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо незатвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» від 12.06.2017 р. № ПЗВ-1992 (кадастрова справа № Д-7681);

- зобов'язання відповідача-2 у десятиденний термін з моменту набрання рішенням суду законної сили підготувати та подати на розгляд до Київської міської ради проект рішення Київської міської ради «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва»;

- зобов'язання відповідача-1 у двотижневий термін з моменту отримання «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» прийняти рішення «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №3 «Київзеленбуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва», яким:

1) затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва»;

2) змінити цільове призначення земельної ділянки площею 1,9506 га на вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва, кадастровий номер 8 000 000 000:66:134:0005, яка перебуває в оренді у позивача відповідно до договору про право тимчасового довгострокового користування землею від 06.04.2001 р., що зареєстрований за № 66-5-00053, та віднести її до категорії земель житлової і громадської забудови та дозволити використання для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу;

3) внести зміни до договору на право тимчасового довгострокового користування землею від 06.04.2001 р., що зареєстрований за № 66-5-00053, а саме слова «для обслуговування та експлуатації виробничої бази» замінити словами «для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу». Інші умови договору залишити без змін.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність відповідачів щодо розгляду «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» від 12.06.2017 р. № ПЗВ-1992 (кадастрова справа № Д-7681);

- зобов'язано відповідача-2 підготувати та подати на розгляд до КМР проект рішення «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва», розробленого на підставі «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» від 12.06.2017 р. № ПЗВ-1992 (кадастрова справа № Д-7681);

- зобов'язано КМР розглянути «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» від 12.06.2017 р. № ПЗВ-1992 (кадастрова справа № Д-7681) та прийняти відповідне рішення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач - КМР подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що у 2001 році позивачу було надано в користування строком на 24 роки земельну ділянку за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Воскресенська, 2-а для обслуговування та експлуатації виробничої бази, а також на те, що позивач просить змінити цільове призначення вказаної земельної ділянки, що не відповідає вимогам законодавства, і що КМР та Департаментом не було допущено протиправної бездіяльності.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши у межах доводів та вимог апеляції, відповідно до ст. 308 КАС України, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі п. 14 рішення КМР від 27.04.2000 р. № 110/831 «Про оформлення права користування земельними ділянками» та укладеного на його виконання договору від 06.04.2001 р., відповідач-1 передав, а позивач прийняв у тимчасове довгострокове користування строком на 24 роки земельну ділянку загальною площею 1,9506 га для обслуговування та експлуатації виробничої бази за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Воскресенська, 2-а.

02.12.2014 р. позивачем до КМР було подано клопотання № К-23773 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в орендне користування вказаної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу.

У місячний термін позивачу не було надано відповіді про зазначеного розгляд клопотання від 02.04.2014 р. №К-23773, у зв'язку з чим він на підставі п. 3 ст. 123 Земельного кодексу України замовив розроблення проекту землеустрою у ТОВ «Український центр реконструкції та розвитку», про що повідомив відповідача-1 листом від 26.01.2015 р. № 3.

На замовлення позивача та відповідно до завданням на проектування № ЗВП-1834 ТОВ «Український центр реконструкції та розвитку» розроблено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмежено відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» для будівництва експлуатації та обслуговування житлового комплексу на вул. Воскресенській, 2-А в Дніпровському районі м. Києва».

19.06.2017 р. уповноваженим представником позивача до Центру надання адміністративних послуг було подано заяву про надання адміністративної послуги, а саме прийняття «Рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності», до якої долучено оригінал розробленого Проекту землеустрою від 12.06.2017 р. № ПЗВ-1992.

Листом від 24.07.2017 р. № 7 відповідач-2 повідомив позивача про те, що відповідно до ч. 3 ст. 24 та пп. 61 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» питання про видачу рішення Київської міської ради про передачу в оренду земельної ділянки по вул. Воскресенській, 2-А в Дніпровському районі м. Києва може бути розглянуто лише в разі наявності розроблених та затверджених плану зонування території (зонінг) або детального плану території, у межах якої розташована зазначена земельна ділянка.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо незатвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» від 12.06.2017 р. № ПЗВ-1992 (кадастрова справа № Д-7681) у порядку, визначеному законодавством, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не було вжито дій, передбачених чинним законодавством, для розгляду заяви позивача та не прийнято за результатами її розгляду жодного рішення, а також з того, що лист, направлений Департаментом позивачу, не є рішення суб'єкта влади у розумінні законодавства і Департамент взагалі не є органом, уповноваженим приймати рішення з питань регулювання земельних відносин.

Ухвалюючи рішення в частині щодо відмови в задоволенні позовних вимог про зобов'язання прийняти рішення щодо затвердження проекту землеустрою, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до договору користування, суд першої інстанції виходив з того, що вони є передчасними.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законами України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI), «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затверджений рішенням КМР від 19.12.2002 р. № 182/342 у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - Положення № 182/342), Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, що затверджений Рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 р. № 241/2463 (далі - Порядок № 241/2463).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 ЗК України визначено, що повноваження Київської міської ради у сфері земельних відносин, згідно якої до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить, в тому числі: розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок із земель державної власності, що проводяться органами виконавчої влади; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно зі ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У ч. ст. 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, а ч.6 вказаної статті визначено, що Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у межах їхніх територій передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 6, 10, 13 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Згідно зі ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до до ч.ч. 3, 4 ст. 24 Закону № 3038-VІ у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території.

Пунктом 61 Прикінцевих положень Закону № 3038-VІ передбачено, що дія частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону до 1 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, тобто зазначені обмеження починають діяти з вказаної дати.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 3038-VІ планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Частиною 1 статті 17 Закону № 3038-VІ визначено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 19 Закону № 3038-VІ передбачено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Згідно з ч. 1 ст. 19, ч. 5 ст. 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

У ст. 26 Закону № 280/97-ВР закріплено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до пп. 3.12 п. 3 Положення № 182/342 Департамент земельних ресурсів відповідно до покладених на нього завдань розробляє в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради, готує та подає розпорядження Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також подає свої висновки з питань, зокрема, надання земельних ділянок в користування, вилучення земельних ділянок тощо.

Розділом 3 Порядку № 241/2463 передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення Київської міської ради про надання дозволу на його розроблення або без такого дозволу у разі якщо зацікавленою особою відповідно до законодавства та цього Порядку набуто право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, крім випадку, коли право на земельну ділянку підлягає набуттю на конкурентних засадах (земельних торгах).

При розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без рішення Київської міської ради про надання дозволу на його розроблення, у разі набуття такого права відповідно до вимог чинного законодавства, параметри об'єкта землеустрою визначаються з урахуванням даних, зазначених у клопотанні зацікавленої особи, та завдання на проектування Департаменту земельних ресурсів у разі їх наявності.

При розробці документації із землеустрою враховуються дані міського земельного кадастру, містобудівного кадастру та Державного земельного кадастру, програм щодо використання земель та їх правовий режим.

Документація із землеустрою погоджується в порядку та органами, встановленими статтями 186, 186-1 Земельного кодексу України та у випадках, визначених Законом України "Про державну експертизу землевпорядної документації", подається для проведення державної експертизи землевпорядної документації.

При погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій", надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено Земельним кодексом України, та проведення будь-яких обстежень, експертиз і робіт.

Документація із землеустрою подається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у місті Києві, для державної реєстрації земельної ділянки (внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру) відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Після державної реєстрації земельної ділянки (внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру про документацію із землеустрою) зацікавлена особа з метою прийняття Київською міською радою відповідного рішення щодо розпорядження земельною ділянкою звертається в установленому порядку до центру надання адміністративних послуг з заявою на отримання адміністративної послуги.

У разі передачі (надання) земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до заяви на отримання адміністративної послуги додаються - оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з матеріалами його погодження; - витяг з Державного земельного кадастру (у разі формування земельної ділянки); - позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації - у разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законодавством; - довіреність або засвідчена в установленому законодавством порядку її копія, на підставі якої інтереси зацікавленої особи представляє її уповноважена особа (у разі якщо заява подається представником).

У разі невідповідності заяви про отримання адміністративної послуги та складу доданих до неї документів вимогам цього Порядку заява не приймається.

Приймальня Київради з земельних питань у день надходження заяви на отримання адміністративної послуги або протягом наступного робочого дня формує кадастрову справу, присвоює їй реєстраційний номер та надсилає разом з доданими до неї документами до Департаменту земельних ресурсів для: - підготовки висновку щодо надання в установленому законом порядку земельної ділянки відповідно до статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в України"; - занесення відповідної інформації до міського земельного кадастру (за необхідності); - підготовки проекту рішення Київської міської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки в користування (у власність); - підготовки пояснювальної записки до проекту рішення Київської міської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки в користування (у власність).

Указані дії щодо підготовки висновку про надання в установленому законом порядку земельної ділянки, підготовка проекту рішення Київської міської ради про передачу (надання) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки в користування (у власність) здійснюється відповідачем у десятиденний термін.

За результатами розгляду заяви на отримання адміністративної послуги Київська міська рада приймає відповідне рішення щодо розпорядження земельною ділянкою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру розгляду та вирішення заяви про надання адміністративної послуги, а саме прийняття рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, зокрема за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Разом з тим, вказана процедура передбачає, що зазначене питання вирішується шляхом прийняття КМР у двотижневий строк відповідного рішення за результатами розгляду матеріалів (висновку, проекту рішення та пояснювальної записки до нього), підготовлених упродовж 10-ти днів Департаментом земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент).

Виходячи з викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що Департаментом не було розроблено відповідних матеріалів щодо заяви позивача від 19.06.2017 р. у порядку та строки, визначені законодавством, а КМР, відповідно, не було прийнято жодного рішення за результатами розгляду вказаної заяви та не розглянуто у законодавчо встановленому порядку та строки поданого позивачем проекту землеустрою.

При цьому, лист Департаменту від 24.07.2017 р. № 7, який позивачу було надіслано у відповідь на подану ним вищезазначену заяву від 19.06.2017 р. та розроблений проект землеустрою, не є рішенням, яке має бути прийнято КМР за результатами розгляду такого звернення, та лише підтверджує факт порушення відповідачами законодавчо регламентованої процедури розгляду та вирішення заяви про надання адміністративної послуги, а саме прийняття рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, зокрема за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та невжиття заходів, вчинення яких вимагає законодавство.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо розгляду «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління № 3 «Київзеленбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва» від 12.06.2017 р. № ПЗВ-1992 (кадастрова справа № Д-7681) та відновлення порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача-2 підготувати та подати на розгляд до КМР проект рішення про передачу позивачу земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу по вул. Воскресенській, 2-А у Дніпровському районі м. Києва, розробленого на підставі поданого ним проекту землеустрою, а відповідача-1 розглянути поданий позивачем проект землеустрою та прийняти відповідне рішення.

Водночас, доводи апелянта про те, що у 2001 році позивачу було надано в користування строком на 24 роки земельну ділянку за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Воскресенська, 2-а для обслуговування та експлуатації виробничої бази, а також про те, що позивач просить змінити цільове призначення вказаної земельної ділянки, що не відповідає вимогам законодавства, і що КМР та Департаментом не було допущено протиправної бездіяльності, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи не спростовують обов'язку відповідачів розглянути заяву позивача від 19.06.2017 р. та поданий ним проект землеустрою у порядку, визначеному чинним законодавством та прийняти за результатами його розгляду відповідне рішення.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Разом з тим, у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, перевіряючи доводи апеляційної скарги у контексті викладеного судова колегія також зазначає, що системний аналіз вищевказаних положень свідчить про те, що план зонування території та детальний план території, як складові містобудівної документації, розробляються виключно на основі Генерального плану міста та з метою уточнення його положень, а отже, не можуть змінювати положення Генерального плану та/або суперечити йому.

Водночас, як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 р. № 370/1804, витягу з Містобудівного кадастру м. Києва щодо чинних містобудівних регламентів та інших умов впровадження містобудівної діяльності, містобудівних умов а обмежень щодо певної території, а також наявних вимог та обмежень щодо використання земельних ділянок і розташованих на них об'єктів нерухомості, у т.ч. викопіювання з містобудівної документації (офіційні відомості) від 19.11.2014 р. № 055/3513-14 земельна ділянка за функціональним призначенням віднесена до території багатоповерхової житлової забудови.

Окрім цього, проект землеустрою від 12.06.2017 р. № ПЗВ-1992 отримав позитивний висновок Департаменту містобудування та архітектури КМДА від 26.07.2016 р. № 7830/0/12-4/19-16, яким підтверджено відповідність заявленої містобудівної ініціативи Позивача існуючим положенням чинної містобудівної документації, зокрема - Генеральному плану міста Києва.

Втім, на момент виникнення спірних правовідносин, ані детальний план території, ані план зонування території, які б поширювали свою дію на земельну ділянку з кадастровим номером :66:134:0005, відповідачами розроблені не були та у встановленому законом порядку не затвердженні.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і апелянтом, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено тих обставин, на які він посилається як на підстави правомірності своєї діяльності з приводу розгляду заяви позивача від 19.06.2017 р. та доданого до неї проекту землеустрою.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції було правомірно задоволено позовні вимоги частково, при вирішенні спірних правовідносин повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Київської міської ради підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 23 лютого 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Аліменко В.О.