Справа № 200/14912/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/1135/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

" 15" лютого 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
04 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 2-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. З червня 1985 по травень 1987 року позивач перебував на строковій військовій службі у складі військової частини № 7429. У період з 12.07.1986 по 09.08.1986 року у складі військової частини № 7429 позивач виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії у 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС. 17 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 10 років. Відповідач рішенням № 7702/05/12 від 14.04.2017 року відмовив у призначенні пенсії, пославшись на те, що згідно довідки № №296 від 27.03.2017 року, виданої Центральним архівним відділом Національної гвардії України, позивач виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 12.07.1986 по 09.08.1986 року у складі військової частини № 7429, яка дислокувалась у населеному пункті ст. Вільча. Згідно додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106, ст. Вільча не належить до зони відчуження. На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користуватися пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати незаконними дії та рішення № 7702/05/12 від 14.04.2017 року Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо відмови позивачу у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі призначити позивачу пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 10 року з моменту подачі відповідної заяви з 17.01.2017 року.

Відповідач надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обгрунтовані тим, що згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років для осіб, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів. Частиною 5 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 в редакції, що діяла на момент звернення за призначенням пенсії, передбачено, що до заяви про призанчення пенсії додається, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами організаціями). Основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження, є довідка за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122. Згідно архівної довідки, виданої Центральним архівним відділом Національної гвардії України від 27.03.2017 року № 296, відомості про дні виїзду у населені пункти, № зони, дози опромінювання в документахввійськової частини 3217 відсутні. Також у вищезазначеній довідці зазначено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 12.07.1986 по 09.08.1986 року на ст. Вільча. А відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року затверджений «Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з даним Переліком, ст. Вільча не належить до зони відчуження. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 25 січня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про зобов`язання вчинити дії, за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Вивчивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходит до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 3.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою та документами для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом № 7702/05/12 від 14.04.2017 року Центральне об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до названого Закону України, оскільки ст. Вільча не належить до зони відчуження.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).
Умови призначення і виплати пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 55 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року в зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 5 років.
Судом встановлено, що позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 .
З копії військового квитка вбачається, що позивач з 12.07.1986 р. по 09.08.1986 р. виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії у 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС. Загальна доза опромінення 9,04 рг.
Відповідно до довідки Шевченківського районного військового комісаріату міста Дніпропетровська від 14.04.2017 року № 221, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах з 10 червня 1985 року по 27 травня 1987 року на посадах рядового складу військової частини НОМЕР_2 . З 12 липня по 09 серпня 1986 року виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії у 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС. Загальна доза опромінення 9,04 рг.
Згідно архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 14 лютого 2017 року № 130, по документах військової частини НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 12.07.1986 р. (наказ №038 від 19.07.1986 р.) по 09.08.1986 р. (наказ № 185 від 09.08.1986 р.) ст. Вильча. Згідно ДГШ-63 від 14.04.1993 року особовий склад військової частини НОМЕР_2 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 07.05.1986 року по травень 1987 року в зоні відчуження.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами. Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на території радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року № 1566/11846, встановлено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Зазначеній категорії осіб згідно зі ст. 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видається посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».
Відповідно до вимог абзацу 7 підпункту "г" пункту 7 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач надав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 .
Статус ОСОБА_1 , як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, підтверджує факт його перебування в зоні відчуження і надає йому право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.
З аналізу викладених норм вбачається, що первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження при призначенні пенсії на пільгових умовах, надаються за відсутності посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення.
Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».
Підстави для видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є ідентичними.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.
Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Причиною відмови позивачу, в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на думку відповідача є недотримання основних вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме по поданій ним довідці неможливо встановити, що позивач перебував в зоні відчуження.
Разом з тим, перелік документів, що подаються до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії, встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (зареєстрований в Мін`юсті 27 грудня 2005 року за № 1566/11846) з урахуванням змін внесених постановою Правління Пенсійного Фонду України від 15.10.2009 року №23-1 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2009 року за N1050/17066).
Відповідно до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику; б) документи про стаж роботи; в) довідка про заробітну плату особи (додаток 1)за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, додатком 3; г) документи про місце проживання (реєстрації) особи; ґ) при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Дійсність посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії ОСОБА_1 , не оспорюється відповідачем та воно не визнавалось недійсним в судовому порядку.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а право позивача на призначення пенсії підлягає відновленню з дати звернення до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі із заявою про призначення пенсії, тобто з 17 січня 2017 року.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати незаконними дії та рішення № 7702/05/12 від 14.04.2017 року Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 10 року з моменту подачі ним відповідної заяви з 17.01.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску