Справа № 803/1002/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року,Львів№ 876/10164/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі № 803/1002/17 за адміністративним позовом ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області до ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2017 р. позивач ОСОБА_4 обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 8849 грн. 64 коп.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.09.2017р. позов задоволено. Суд стягнув із позивача на користь місцевого бюджету Скулинської сільської ради Ковельського району Волинської області податковий борг в розмірі 8 849 грн. 64 коп.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_2 особа-підприємець ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.09.2017р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 особа-підприємець ОСОБА_3 з 20.09.1995 року перебуває на обліку в ОСОБА_4 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області.

Як видно з матеріалів справи, за відповідачем рахується податковий борг з орендної плати в розмірі 8849 грн.64 коп. ( пеня ).

Дана податкова заборгованість виникла внаслідок несплати узгодженого зобовязання, що підтверджується податковим повідомленням-рішенням № 11937-17 від 07.07.2015 р. за період з 05.12.2015 р.- 05.01.2017р. на суму 8641,44 грн.; податковим повідомленням-рішенням № 11936-17 від 11.08.2016 р. за період з 05.12.2015р.- 05.01.2017р. на суму 82,35 грн. та податковим повідомленням-рішенням № 9 від 11.08.2016 р. за період з 09.01.2017 р. по 17.01.2017 р. на суму 125,85 грн.

Згідно п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки,- починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим Кодексом ( в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного контролюючим органом у випадках, не повязаних з проведенням податкових перевірок,- починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання ( в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання.

Згідно п. 129.4 ст. 129 ПК України видно, що на суми грошового зобовязання, визначеного пп. 129.1.1 та 129.1.2 п.129.1 цієї статті ( включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобовязання, включаючи день погашення з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобовязання, визначеного пп. 129.1.3 п.129.1 цієї статті ( включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені ) нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

В п. 129.5 ст. 129 ПК України передбачено, що зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобовязань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

У зв'язку із несплатою податкового боргу податковий орган направив ОСОБА_3 податкову вимог № 2058-23 від 10.09.2015 р., яка отримана ОСОБА_3 19.09.2015 р., що підтверджено повідомлення про вручення поштового відправлення із кодовим штриховим ідентифікатором за № 527.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Момент виникнення податкового боргу, відповідно до норм ПК України, пов'язується виключно із закінченням строків для сплати податкового зобов'язання, визначеного платником податку самостійно або узгодженого податкового зобов'язання у випадку, коли таке податкове зобов'язання не сплачене та не оскаржене платником податку у встановлені ПК України порядку та строки (п.п 14.1.175 п. 14.1. статті 14 Кодексу).

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, сума податкових зобов'язань відповідача є узгодженою та в установленому законом строки до бюджету не сплачена.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта на протиправність податкових повідомлень-рішення на підставі якого винесено податкову вимогу оскільки, у даній справі предметом спору є узгоджений податковий борг, а не правомірність податкових повідомлень-рішеннь які відповідач у встановленому законом порядку не оскаржив.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта про те, що 29.12.2016 р. припинена підприємницька діяльність його як фізичної особи-підприємця оскільки, згідно п.п. 1, пп. 4, п. 11.22 Порядку обліку платників податків і зборів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 22.04.2014 р. № 462, п. 97.3 ст. 97 ПК України державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не припиняє його зобовязань, що виникли під час провадження такої діяльності.

Крім того, не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта про те, що податковий орган протиправно не прийняв податкове повідомлення-рішення на суму пені та не визначив строків давності нарахування пені оскільки, відповідно до п. 1 розділу 7, п.4 розділу 2 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 р. № 422 пеня нараховувалась податковим органом автоматично без винесення окремого податкового повідомлення-рішення на суму податкового боргу в день його погашення та нарахована в межах строку який визначений ст. 102 ПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо стягнення суми податкового боргу на користь Скулинської сільської ради Ковельського району Волинської області оскільки, договір про користування земельною ділянкою укладено відповідачем із Старокошарівською сільською радою Ковельського району Волинської області, яка в подальшому на підставі рішення № 5-2/2016 «Про добровільне обєднання територіальних громад» від 23.02.2016 р. увійшла до складу Люблінецької територіальної громади Ковельського району.

Крім того, із змісту письмового листа № 34 від 11.01.2018 року Колодяжненської сільської ради видно, що між Скулинською сільською радою Ковельського району та громадянином ОСОБА_3 договори оренди земельних ділянок не укладалось.

У відповідності до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

В п. 131.3. ст.131 ПК України передбачено, що суми пені зараховуються до бюджетів або державних цільових фондів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що узгоджений та несплачений податок по сплаті орендної плати за земельну ділянку підлягає стягненню на користь бюджету Люблінецької територіальної громади а тому в цій частині постанову суду першої інстанції слід змінити.

Із змісту ч.4.ст. 318 КАС України видно, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову однак, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, що відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.229, 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі № 803/1002/17 змінити.

Абзац другий резолютивної частини постанови викласти у наступній редакції:

Стягнути із ОСОБА_3 (45034, Волинська область, Ковельський район, село Довгоноси, вулиця 40 років Перемоги, будинок 62, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь місцевого бюджету Люблінецької територіальної громади Ковельського району Волинської області суму в розмірі -8 849 (вісім тисяч вісімсот сорок девять) грн. 64 коп. податкового боргу.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя С.М. Кузьмич

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 08.02.2018 року.