Справа № 826/12158/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

23 січня 2018 року

м. Київ

№ 826/12158/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у

м. Києві,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс»

про зобов’язання допустити до перевірки,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - Позивач, ГУ ДСНС у м. Києві) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» (далі - Відповідач, ТОВ «Плато Плюс») про зобов'язання відповідача допустити до здійснення позапланової перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на об’єкті, розташованому за адресою: вул. Новопирогівська, 62-А у Голосіївському районі м. Києва.

Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, що позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві має бути залишений без розгляду, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на день звернення позивача з позовом) здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Аналогічні за своїм змістом норми містяться в редакції Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017 (стаття 43).

Тобто, в силу норм Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, органи державної влади при зверненні до суду мають мати адміністративну процесуальну дієздатність. Водночас, наявність такої процесуальної дієздатності свідчить про можливість, суб'єкта владних повноважень мати адміністративні процесуальні права і обов'язки, реалізовуючи їх у встановлений законом спосіб.

Окружний адміністративний суд м. Києва вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Наведеному припису Кодексу цивільного захисту України кореспондує пп. 48 п. 4 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1052 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, а також пп. 35 п. 4 затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.02.2013 року №3 Положення про Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Крім того, підпунктом 73 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у м. Києві, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.03.2013 року №3, визначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території за дорученням Державної служби України з надзвичайних ситуацій представляє її інтереси під час розгляду справ у судах.

Таким чином, у визначених випадках Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві має право виступати позивачем у суді, а також представляти інтереси Державної служби України з надзвичайних ситуацій за її дорученням під час розгляду справ у судах.

Водночас, адміністративна процесуальна дієздатність органів державної влади, у тому числі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, не є абсолютною з огляду на таке.

Так, згідно ч. 3 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Аналогічна за своїм змістом норма містяться в редакції Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 (частина 3 статті 5).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України (в редакції на момент звернення) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Аналогічні за своїм змістом норми містяться в редакції Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 (пункт 5 частини 1стаття 19).

Приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України (в редакції, чинній на момент звернення позивача з позовом), іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Аналогічні за своїм змістом норми містяться в редакції Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017 (стаття 46).

Отже, наведені норми процесуального закону обмежують адміністративну процесуальну дієздатність суб'єкта владних повноважень можливістю звернення до адміністративного суду виключно у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 року №12-рп/98 у справі у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство»), судова колегія вважає за необхідне зазначити, що термін «закон» є значно вужчим від терміну «законодавство» та, відповідно, не включає в себе також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що у рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» надано визначення принципу «належного урядування», який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Крім того, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає за необхідне звернути увагу на те, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 року №169-р, яке набрало чинності 21.05.2017 року, скасовано, зокрема, підпункт 1 пункту 1 наказу МВС України від 02.11.2015 року № 1337, саме яким затверджено Порядок проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, як такий, що не відповідає Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність належної у позивача дієздатності на звернення до суду із вказаним позовом. При цьому, на необхідність з'ясування та перевірки правових підстав звернення територіальних органів ДСНС України із аналогічними позовними вимогами до адміністративного суду вказав і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 09.11.2017 року у справі №821/2205/16.

Отже, оскільки обов'язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) встановлений у ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а за наслідками невиконання такого обов'язку позивач не наділений повноваженням на звернення до адміністративного суду із позовом про зобов'язання допустити посадових осіб до проведення перевірки, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає за можливе, в даному випадку, застосувати положення пункту 1 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України та залишити без розгляду позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві без розгляду.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 240, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві залишити без розгляду.

2. Копію ухвали про залишення позову без розгляду надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорович П.О.