Справа № 148/2033/17
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/2033/17
Провадження №2-а/148/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 лютого 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Грох Н.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів Мокринського О.П.,

Семенової М.О., Сотоцької А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06.06.2017 він перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Тульчинської РДА як переміщена особа. Починаючи з 19.06.2017 він офіційно працює обвалювальником на ТОВ "Тульчинм'ясо" в м.Тульчин.

Після офіційного працевлаштування, а саме 26.06.2017, він звернувся до відповідача з заявою та всіма необхідними документами для призначення йому адресної допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг. Проте в Управлінні соціального захисту населення Тульчинської РДА йому усно повідомили про відмову у призначенні грошової допомоги. Після чого, 04.07.2017 він звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив надати письмову відповідь щодо причин відмовити у призначенні йому адресної допомоги.

05.07.2017 відповідач надав йому письмову відповідь в якій зазначив, що адресну допомогу йому не призначено відповідно до п.12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, так як він перебуває в трудових відносинах з підприємством, яке занаходиться в м.Донецьк.

Вважає дану відмову необгрунтованою, так як даним пунктом передбачено порядок припинення даної допомоги, а не її призначення, також дане положення відноситься до тих осіб, які для призначення адресної допомоги, основною вимогою якої є працевлаштування, надали інформацію про трудові відносини з підприємством на якому фактично не працюють та яке знаходиться на тимчасово окупованій території, тобто підставою для припинення адресної допомоги є не сам факт таких правовідносин, а факт того, що особа хоч і перебуває у трудових відносинах з таким підприємством, але насправді там не працює.

Він же надав відповідачу інформацію про працевлаштування на підприємстві, яке знаходиться в м.Тульчині, за призначенням адресної допомоги звертався вперше, не подав інформації про трудові відносини з підприємством, яке знаходиться в м.Донецьк, а відтак ввважає посилання відповідача на порушення п.12 Порядку безпідставним.

Окрім того, він не перебуває в трудових відносин з підприємством, яке знаходиться в м.Донецьк, оскільки з червня 2017 року він постійно проживає в м.Тульчин, де і офіційно працює на ТОВ "Тульчинм'ясо".

В зв'язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у призначення щорічної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язати відповідача призначити йому дану допомогу, як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з 26.06.2017 та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

В судовому засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА діяло правомірно, згідно вимог чинного законодавства. Щомісячну адресну допомогу переселенцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" від 01.10.2014 позивач отримувати не може, так як відповідно до п.12 - виплата грошової допомоги припиняється, якщо працездатна особа перебуває в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють. У заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивач у графі "Посада за останнім місцем роботи" зазначив - ш/у "Донбасс, ш.Щегловская-Глубокая", з роботи в м.Донецьк він не звільнений. Позивач звертався до відповідача з усним зверненням як йому вирішити проблему із звільненням і працевлаштуванням, на що йому було рекомендовано звернутися до районного центру зайнятості, де останньму було надано всі необхідні консультації, як вирішити дане питання. Прийняття на роботу позивача в ТОВ "Тульчинм'ясо" та видача дубліката трудової книжки не є підставою вважати, що позивач був звільнений з ш/у "Донбас". Про дані факти позивача було належним чином повідомлено. Просять відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши сторін, та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засідання встановлено, що позивач ОСОБА_1 06.06.2017 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.06.2017 № (а.с.6). Як вбачається з вищевказаної довідки, адреса зареєстрованого місця проживання позивача зазначена: АДРЕСА_1, а фактичним місцем проживання /перебування вказаної особи зазначена адреса: АДРЕСА_2.

Згідно довідки, виданої ТОВ "Тульчинм'ясо" від 11.10.2017 №357 (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює на ТОВ "Тульчинм'ясо" обвалювальником з 19.06.2017 (наказ №111 від 16.06.2017) по даний час. Також даний факт підтверджується копією дубліката трудової книжки серія НОМЕР_1 (а.с.8).

26.06.2017 та 04.07.2017 позивач звернувся до відповідача з заявами про призначення йому щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, про що свідчать копії його заяв (а.с.20, 21).

Згідно копії повідомлення Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА від 05.07.2017 №О-123 (а.с.9) вбачається, що позивачу було відмовлено у призначенні щомісячної адресній допомоги відповідно до п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції", в зв'язку з тим, що він перебуває в трудових відносинах з підприємством, яке знаходиться в м.Донецьк.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом в суд.

У частині 2 статті 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його дій.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014№ 505 (далі - Порядок).

Зазначеною постановою КМУ установлено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 1 Порядку (в редакції на час звернення позивача із заявою про призначення допомоги), цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Згідно з п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб

Таким чином, даний пункт містить вичерпний перелік підстав, коли грошова допомога не призначається.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на момент звернення до відповідача з заявою про отримання грошової допомоги мав статус внутрішньо переміщеної особи.

Представниками відповідача не доведено наявність підстав, передбачених п. 6 Порядку, для відмови у призначенні позивачу грошової допомоги. Натомість останні посилались на п.7 та 12 даного Порядку, що в даному випадку є неправомірними, оскільки данні пункти стосуються випадків, коли дана допомога вже була призначена, а позивач же звертався до відповідача для надання грошової допомоги вперше.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі не ґрунтуються на вимогах закону, а тому вимога позивача про зобов'язання Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА призначити та виплатити їй щомісячну адресну грошову допомогу підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

На підставі вищевикладеного, беречи до уваги, що звернення позивача до Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання було 26.06.2017, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача призначити та виплатити йому вказану допомогу з часу подання ним заяви, тобто з 26.06.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.,

В судовому засіданні документально підтверджено сплату позивачем судового збору в розмірі 640,00 гривень (а.с.1).

Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адмінстрації, місцезнаходження якої: вул. Миколи Леонтовича, 1, м. Тульчин.

Керуючись ст.19 Конституції України, Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, ст. ст. 5, 77, 139, 242-246, 262 КАС України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним дії Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА щодо відмови ОСОБА_6 у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячну адресну, як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 26.06.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адмінстрації, місцезнаходження якої: вул. Миколи Леонтовича, 1, м. Тульчин на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати з оплати судового збору в сумі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького адміністративного апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення складено 21.02.2018.

Суддя: