Справа № 802/1172/17-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1172/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

20 лютого 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.09.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, позивачем надано суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що 24.05.2017 року до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що того ж дня о 03:00 год. працівниками військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України та центрального апарату СБУ проведено обшуки, серед іншого за місцем проживання ОСОБА_2 (АДРЕСА_1). Також проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, під час якої у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбано наркотичну речовину - канабіс вагою приблизно 300 грам за 8000 грн. Вказані грошові кошти вилучені під час обшуку у ОСОБА_2

По даному факту наказом ГУ НП у Вінницькій області від 24.05.2017 року № 866, призначено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 26.05.2017 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 вчинено дисциплінарний проступок.

Зокрема, у висновку зазначено, що проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, під час якої у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбано наркотичну речовину - канабіс вагою приблизно 300 г за 8000 грн. Вказані грошові кошти вилучені під час обшуку у ОСОБА_2

Своїми умисними діями старший лейтенант поліції ОСОБА_2 порушив Присягу працівника поліції, вимоги ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, тобто скоїв вчинок, що дискредитує звання поліцейського Національної поліції України. Також ця подія була широко висвітлена в засобах масової інформації, чим завдала значної шкоди авторитету поліцейських серед населення.

Службовим розслідуванням також встановлено, що згідно ухвали суду від 19.05.2017 року у справі №127/10540/17 судом надано дозвіл на проведення обшуку приміщення та допоміжних нежитлових приміщень (сараїв, комор, кладовищ, горищ, підвалів, присадибних земельних ділянок) за адресою: АДРЕСА_1, яке фактично використовується ОСОБА_2 з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, інших предметів і документів, обіг, яких заборонено.

Крім того, згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2017 року про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_2 судом обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області, строком 60 діб з моменту затримання до 22.00 год. 21.07.2017 року, з правом у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу в сумі 480 000 грн., тобто встановлено обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_2 Таким чином, вказана подія не лише суперечить сутності й призначенню Національної поліції України, а й викривляє уявлення про інтереси громадянського суспільства на шляху до інтеграції нашої держави в європейську спільноту.

За таких обставин, в ході проведення службового розслідування ГУ НП у Вінницькій області встановлено порушення ОСОБА_2 службової дисципліни ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію2, п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 .

Відтак, пунктом 2 наказу ГУ НП у Вінницькій області № 787 від 26.05.2017 року за порушення службової дисципліни, ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. №1179 та чинного законодавства у сфері обігу наркотичних речовин, що виразилось у незаконному зберіганні наркотичних засобів, що в свою чергу викликало негативний суспільний резонанс щодо діяльності поліцейських, крім інших, до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого ОСОБА_2 звільнено зі служби, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі власних повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а відтак, підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, суд зазначає, що вони є похідними від першої і другої. Відтак, за відсутності підстав для скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та, відповідно, звільнення - відсутні підстави для зобов'язання суб'єкта владних повноважень поновлювати позивача на роботі та стягувати середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно пункту 4 розділу XI Закону № 580-VIII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Із положень статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" випливає, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В свою чергу, з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 затверджено Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - Правила №1179) .

Із положень пункту 1 розділу II Правил № 1179, випливає, що під час виконання службових обов'язків поліцейський, серед іншого, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами

В пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 року № 901-VIII зазначено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України". Отже, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут)

Так, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

В силу статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту. Так, зокрема із положень цієї статті, випливає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Так, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють (ст. 7 Статуту).

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Так, у висновку службового розслідування від 26.05.2017 року зазначено, що за порушення службової дисципліни, Присяги поліцейського, вимог ст.ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пунктів 1, 2 частини 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, та чинного законодавства у сфері обігу наркотичних речовин, що виразилось у незаконному зберіганні наркотичних засобів, що в свою чергу викликало негативний суспільний резонанс щодо діяльності поліції, керуючись статтями 2, 7 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

Відтак, передумовою звільнення посадової особи за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування. Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Отже, накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з поліції за порушення дисципліни відповідач правомірно виходив з того, що ним вчинено проступок, який виразився у незаконному зберіганні наркотичних засобів, що в свою чергу викликало негативний суспільний резонанс щодо діяльності поліції, тобто вказаний вчинок не сумісний з перебуванням в органах поліції.

Позивач також зазначає про відсутність щодо нього вироку суду, який підтверджує факт незаконного зберігання наркотичних засобів, а тому відсутні й підстави для звільнення позивача.

Суд першої інстанції вказав, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_2, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", стала реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. В свою чергу, звільнення за наявності обвинувального вироку, є окремою підставою, яка визначена пунктом 10 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", а саме, поліцейський звільняється зі служби у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення частини, що не стало підставою для прийняття оскаржуваних наказів.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції та зазначає, що позивача звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни і законності, вчинення вчинку, який несумісний з перебуванням в органах поліції, а не у зв'язку із вчинення злочину та постановленням відповідного вироку.

Вказані правові позиції також були висловлені в постанові Верховного Суду України від 28.04.2015 року у справі №21-163а15, ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17.07.2015 року у справі №К/9991/61159/11-С та від 13.03.2015 справа №К/9991/12837/11-С.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем було вчинено дії не сумісні з подальшим перебування на службі в поліції, не дотримано вимог чинного законодавства та, зокрема, статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, які визначають службову дисципліну та обов'язки осіб рядового і начальницького складу.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її апеляційного розгляду, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 лютого 2018 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.