Справа № 640/3952/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 р. м. ХарківСправа № 640/3952/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 р. (14:49 год.), суддя Губська Яна Віталіївна, м. Харків, по справі № 640/3952/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції роти № 6 батальйону № 1 лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач, інспектор УПП у м. Харкові ДПП ОСОБА_2І.), в якому просив суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №913342 від 08.03.2017 року, складену інспектором роти №6 батальйону №1 лейтенантом поліції ОСОБА_2

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 року по справі № 640/3952/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії АР №913342 від 08.03.2017 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

14.12.2017 року до Київського районного суду м. Харкова звернувся представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 із заявою про винесення додаткової постанови по адміністративній справі № 640/3952/17, в якій просить суд закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП на підставі ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 року по справі № 640/3952/17 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 640/3952/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції роти №6 батальйону №1 лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 року по справі № 640/3952/17 та прийняти нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 від 14.12.2017 р. про винесення додаткової постанови по справі № 640/3952/17 за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Харкові ДПП роти № 6 батальйону № 1 лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що в мотивувальній частині постанови від 18.04.2017 року судом першої інстанції констатовано недоведеність відповідачем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Таким чином, судом встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, однак, в резолютивній частині вказаної постанови не зазначено про закриття провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.252 КАС України (в редакції, чинній на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали від 26.12.2017 р.) передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, перелік підстав, за яких суд може прийняти додаткове судове рішення, є вичерпним.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала справа №640/3952/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції роти № 6 батальйону № 1 лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття судом першої інстанції постанови по даній справі від 18.04.2017 року) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Наведеній нормі кореспондують положення ч.2 ст.9 КАС України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 162 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття постанови судом першої інстанції), при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Встановлені статтями 105, 162 КАС України способи захисту порушеного права не є вичерпними.

Відповідно до ч.4 ст. 105 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом), адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач, звертаючись до суду з адміністративним позовом, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №913342 від 08.03.2017 року, складену інспектором роти №6 батальйону №1 лейтенантом поліції ОСОБА_2.

Тобто, при зверненні до суду позивачем обрано один зі способів захисту своїх прав відповідно до ст. 105 КАС України шляхом скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказану позовну вимогу судом першої інстанції було задоволено, і таким чином, захищено право позивача у той спосіб, у який він просив.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заявлено не було.

Отже, позивач, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про прийняття додаткової постанови, фактично просив суд вийти за межі позовних вимог після того, як справу було вирішено по суті.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що суд, розглядаючи питання про прийняття додаткової постанови, позбавлений процесуальних повноважень змінювати зміст основного рішення.

Доводи позивача про обовязок суду вийти за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.), колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки право позивача у спірних відносинах було повною мірою захищено судом шляхом скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 813342 від 08.03.2017 р., що має наслідком звільнення позивача від відповідальності у вигляді штрафу.

Між тим, необхідність застосування судом ч.2 ст.9 КАС України (вихід за межі позовних вимог) у розумінні ст.252 КАС України не є підставою для прийняття додаткової постанови.

Крім того, колегія суддів відмічає, що судом першої інстанції скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08.03.2017 р. серії АР №913342 у звязку з порушенням відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення (яке, на думку суду першої інстанції, мало місце) та у звязку з недоведеністю вини позивача у вчиненні правопорушення, а не у звязку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Слід відмітити, що недоведеність вини позивача у вчиненні правопорушення не є тотожним відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, як помилково вважає позивач.

Зі змісту постанови від 18.04.2017 р. вбачається, що судом першої інстанції вирішено всі позовні вимоги, а саме, єдину позовну вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що підстави для прийняття додаткової постанови, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 252 КАС України, у спірних відносинах відсутні. Інших підстав для ухвалення додаткового рішення, передбачених частиною 1 статті 252 КАС України, позивач у своїй заяві від 14.12.2017 р. не навів.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення та закриття провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 по справі № 640/3952/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6