Справа № 357/9843/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9843/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у мсті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Тихої Лілії Степанівни, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом 29.09.2017 року мотивуючи тим, що 23.08.2017 року близько 06 год. 00 хв. в. м. Києві по вул. Грушевського,4 інспектором УТТ 6 роти, 1 батальйону лейтенантом Тирою Лілією Степанівною було зупинено автомобіль марки Мерседес, д.н.з НОМЕР_1 під його керуванням та складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 427850, в якій вказано, що водій керував автомобілем Мерседес не виконав вимогу дорожнього значку 5.16 та здійснив проїзд прямо, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, вказаною постановою було прийнято рішення про застосування до нього адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 255 грн. Він вважає дану постанову протиправною і незаконною, оскільки він дотримався вимог дорожнього знаку 5.16 і рухався по смузі, яка передбачала проїзд прямо. Так, інспектор не дотрималась вимог КУпАП, оскільки не зазначала у постанові докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення собою адміністративного правопорушення та не зазначила мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлені ним доводи та не дотрималась вимог ст. 251 КУпАП. Тому позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову складену інспектором УТТ 6 роти, 1 батальйону лейтенантом Тирою Лілією Степанівною від 23.08.2017 року, серії АР № 427850 про накладення адміністративного стягнення на нього, ОСОБА_1,у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, провадження по адміністративній справи закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач інспектор роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у мсті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Тиха Лілія Степанівна в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити та розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23.08.2017 року інспектором роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у мсті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Тихою Лілією Степанівною щодо гр. ОСОБА_1 було винесено постанову серії АР № 427850 у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 6), відповідно до якої ОСОБА_1 23.08.2017 року о 06 год. 25 хв. в м. Київ по вулиці Грушевського, керував автомобілем марки Мерседес, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 та здійснив проїзд прямо, чим порушив розділ 33 п. 5 ПДР України. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 р.ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 р. ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №427850 (а.с.6), ОСОБА_1 не зазначив, що він не погоджується з даною постановою та обставинами встановленими інспектором, клопотання про доручення будь яких доказів в спростування викладених обставин чи відкладення розгляду справи не заявив, отже, суд приходить до висновку, що на момент складення постанови позивач визнав свою вину у вчиненому правопорушенні.

Крім того, позивач надав до суду письмові пояснення гр. ОСОБА_3, про те, що 23.08.2017 року о 06 годині 45 хвилин вона бачила, та була свідком як в м. Києві по вулиці Хрещатик рухався автомобіль Мерседес державний номерний знак НОМЕР_1, через перехрестя на зелений сигнал світлофора в другому ряді призначеного для руху прямо стрілкою (а.с.7), однак як зазначено вище у постанові час скоєння правопорушення значиться 06 годин 25 хвилин, тобто пояснення свідка суперечать фактам, які зазначені в постанові, а позивач не вказав даного свідка в постанові про адміністративне правопорушення, тому суд критично відноситься до пояснень даного свідка.

Згідно ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивачем не спростовані факти, викладені в оскаржуваній постанові, а саме те, що ним не були порушені правила дорожнього руху та надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог.

Таким чином, розглянувши адміністративну справу у межах заявлених вимог, з'ясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 286, 295, 297 КАС України, ст. 7, 33, ч.1 ст.122, 245, 251, 252, 256, 258, 268, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у мсті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Тихої Лілії Степанівни, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя О. В. Бондаренко