Справа № 813/61/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

22 лютого 2018 року № 813/61/18

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Карп`як О.О. розглянув у м.Львові в порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у якій позивач просить :

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нарахування пенсії за вислугу років у розмірі 56 % відповідної суми грошового забезпечення ОСОБА_1, призначеної з 01 серпня 2016 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до приписів пункту "а" ч.1 ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи із розрахунку 61% відповідної суми грошового забезпечення, а саме: за вислугу 20 років - 55% відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідної суми грошового забезпечення, а також здійснити виплату недоотриманої за період з 01 серпня 2016 року суми пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою від 04.01.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними в справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду клопотання від 07.02.2018 року №3626/10-17 про залишення позову без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій ставить вимоги щодо здійснення перерахунку його пенсії з 01.02.2016 року, однак до суду звернувся лише 29.12.2017 року. Вказане свідчить про те, що позивачем пропущено встановлений КАС України, строк звернення до суду, який становить шість місяців.

Суд, розглянувши заявлене відповідачем клопотання, вважає, що відсутні підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

08.02.2018 року за вх. №3414 ел. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Суд, розглянувши заявлене клопотання відповідача, вважає, що відсутні підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.10 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (станом на 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон № 2262-ХІІ.

Позивач в позовній заяві вказує, що неодноразово звертався до відповідача з запитами та зверненнями щодо надання інформації про його пенсійне забезпечення, зокрема 05.10.2016 року, 24.01.2017 року, однак належних відповідей не отримував. Втретє звернувся з запитом до відповідача 21.09.2017 року, на яке все ж таки отримав відповідь 13.10.2017 року. Копії запитів наявні в матеріалах справи. Натомість, відповідач не обгрунтував причин вважати, що строк звернення до суду позивачем пропущено без поважних причин.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. (дана позиція відображена в рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 року по справі 820/6514/17).

Окрім того, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також, у рішеннях по справі "МірагальЕсколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Суддя Карп`як О.О.