Справа № 826/1969/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Федорчук А.Б.,
судді: Качур І.А., Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Справа № 826/1969/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Єфанової Н.В.,

представника відповідача і третіх осіб Тарантюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року у справі:

за позовом товариства з обмеженою

відповідальністю «ЮНІСОН ГРУП»

до Державної фіскальної служби України

треті особи, які не заявляють

самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Державної

фіскальної служби України в м. Києві,

Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІСОН ГРУП» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Державної фіскальної служби України в м. Києві про:

- визнання протиправною бездіяльності ДФС України щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ «ЮНІСОН ГРУП» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення сформованого за результатами господарських операцій за червень 2015 року у розмірі 4050000,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- зобов'язання відповідача збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ «ЮНІСОН ГРУП» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення, сформованого за результатами господарських операцій за червень 2015 року у розмірі 4050000,00 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму непогашеного від'ємного значення ПДВ, покладено саме на ДФС України і в даному випадку виконаний нею не був, внаслідок чого допущено протиправну бездіяльність щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ «ЮНІСОН ГРУП» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення сформованого за результатами господарських операцій за червень 2015 року у розмірі 4050000,00 грн. у системі електронного адміністрування ПДВ.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що ним не було порушено прав позивача та посилаючись на відсутність підстав для збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ суми, заявленої позивачем в адміністративному позові у цій справі.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення та зазначає, що, на його думку, суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи та дійшов правильного висновку щодо наявності у позивача права на збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ сум, заявлених ним у податковій декларації за червень 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2014 року позивачем було складено та подано до контролюючого податкового органу податкову декларацію, в якій до складу податкового зобов'язання віднесено ПДВ в розмірі 4050000,00 грн., що підлягає перерахуванню до бюджету внаслідок невиконання позивачем умов договору від 03.11.2014 р. № 1285М-С, укладеного з СПП «Чумаки».

Зазначена сума податкового зобов'язання з ПДВ була перерахована позивачем до бюджету своєвчасно та в повному обсязі, у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

30.06.2015 р. внаслідок зміни суми компенсації вартості надання послуг, ТОВ «ЮНІСОН ГРУП» було складено розрахунок коригування до податкової накладної від 30.11.2014 р., у результаті чого податкове зобов'язання позивача з ПДВ зменшилось на суму 4050000,00 грн.

Відображення ТОВ «ЮНІСОН ГРУП» змін в оподаткуванні, з урахуванням зменшення компенсаційної вартості послуг, наданих на умовах договору № 1285М-С, було можливим лише за умови реєстрації розрахунку коригування отримувачем, тобто СПП «Чумаки», з огляду на це позивачем внесено відповідні коригування до податкової декларації з ПДВ за результатами грудня 2015 року.

08.07.2016 р. позивач звернувся до ДФС України, ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві із запитом № 1-57, в якому просив вжити заходів зі збільшення у системі електронного адміністрування ПДВ суми реєстраційного ліміту на суму розрахунку коригування від 30.06.2015 р., внаслідок того, що покупець несвоєчасно зареєстрував розрахунок коригування і товариство не мало змоги відобразити зменшення зобов'язань в декларації з ПДВ за червень 2015 року.

За результатами розгляду зазначеного запиту ДФС України надала відповідь від 01.08.2016 р. № 16487/6/99-99-15-03-02-15про те, що розрахунок коригування, складений 30.06.2015 р. у зв'язку зі зменшенням суми компенсації вартості поставлених послуг, не враховується при обрахунку реєстраційної суми платника податку, а також роз'яснено, що для забезпечення реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування збільшення реєстраційної суми може бути здійснено за рахунок: отриманих податкових накладних та розрахунків коригування (які передбачають збільшення суми компенсації вартості поставлених товарів/послуг), складених на такого платника та зареєстрованих в ЄРПН; сплати ПДВ на митниці під час розмитнення платника; поповнення електронного рахунка платника.

Аналогічну відповідь позивача на його запит було надано листом ГУ ДФС у м. Києві від 10.08.2016 р. № 17882/10/15-12-01-18.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку товариство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення сформованого за результатами господарських операцій за червень 2015 року у розмірі 4050000,00 грн. у системі електронного адміністрування ПДВ, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що поданий позивачем розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ мав бути врахований відповідачем при відображенні в системі електронного адміністрування ПДВ збільшення суми податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення, сформованого за результатами господарських операцій за червень 2015 року у розмірі 4050000,00 грн., а також з того, що обов'язок із забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування ПДВ сум, на які платник має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму непогашеного від'ємного значення податку на додану вартість, покладено саме на ДФС України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» від 16.10.2014 р. № 569 у редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 569), Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. № 966 у редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Наказ № 966).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

У п. 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX ПК України визначено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом до 31.07.2015 р. для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Аналогічний алгоритм дій ДФC України визначений пп. 3 п. 10 Порядку № 569.

01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування ПДВ та запроваджено поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX ПК України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Відповідно до п. 200-1.1 ст. 200-1 ПК України у редакції, чинній станом на 29.07.2015 р. зі змінами, внесеними Законом № 643, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: - суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; - суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; - суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; - суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; - інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Пунктом 35 підрозділу 2 розділу XX ПК України встановлено, що період з 01 лютого 2015 року до 01 липня 2015 року є перехідним періодом, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Згідно з п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ, де: SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; S ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунка в системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, відкритого для перерахування коштів на його спеціальний рахунок, відкритий в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; SНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок; SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 01 липня 2015 року. Під час обрахунку показників S НаклОтр та S НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників S НаклОтр, S НаклВид та S Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми S Накл також використовуються показники, визначені пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 643, який набрав чинності 29.07.2015 р.) встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема: 4) до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 9-2, 10 Порядку № 569 рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

Періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податку, необхідними для функціонування системи електронного адміністрування податку, визначаються ДФС та Казначейством.

Електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС після присвоєння особі індивідуального податкового номера платника податку надсилає Казначейству. Датою початку здійснення платником податку операцій з використанням електронного рахунка є дата реєстрації його платником податку (для платників податку, зареєстрованих до 1 лютого 2015 р., - 1 лютого 2015 року).

Після закінчення перехідного періоду, зазначеного у пункті 1 цього Порядку: 1) ДФС автоматично збільшує розмір суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / чотири квартали, та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення. Сума такого збільшення щокварталу підлягає автоматичному перерахунку ДФС шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком з урахуванням середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців/чотири квартали, станом на дату перерахунку. На запит платника податку ДФС інформує його про результати такого перерахунку шляхом надсилання електронного повідомлення;

2) сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується на суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку. На суму такого збільшення: зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету в звітному (податковому) періоді, або збільшується сума від'ємного значення, задекларована в звітному (податковому) періоді; помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку вважаються погашеними.

Державна фіскальна служба України: 1) обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі; 2) оприлюднює на офіційному веб-сайті алгоритми обрахунку показників формули обчислення зазначеної суми та джерела їх формування.

Згідно з п. 8 розділу 1 Порядку № 966 до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Системний аналіз наведених правових норм надає підстави стверджувати, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

При цьому, протягом серпня 2015 року ДФС України у зв'язку з переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим зобов'язана була автоматично збільшити значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначене у податковій звітності з ПДВ за червень 2015 року.

Таким чином, всі непогашені залишки ПДВ, відображені у рядках 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року автоматично, в силу їх заповнення, підлягають врахуванню у збільшення реєстраційної суми.

Крім того, заява платника податків є подією, з якою пов'язане збільшення розміру суми податку, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні, та одночасне збільшення податкового кредиту. При цьому, заповнення такої заяви у складі декларації, починаючи з лютого 2015 року, є достатньою підставою для включення заявлених в ній залишків з податку на додану вартість до податкового кредиту в цій же декларації. Водночас, платник податків на власний розсуд вирішує період подання такої заяви та, відповідно відобразити непогашені залишки ПДВ та напрям їх використання.

Також слід враховувати, що положення ПК України ставлять у пряму залежність право платника податку-контрагента за угодою на включення до складу податкового кредиту в декларації з ПДВ відповідних сум на підставі податкових накладних та розрахунків коригування лише за умови їх реєстрації в ЄРПН.

Разом з тим, при розрахунку показників SНаклОтр та SНаклВид враховується загальна сума податку за відповідно отриманими та виданими платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в ЄРПН, яка визначається на підставі даних таких податкових накладних, складених за операціями, дата виникнення податкових накладних, складених за операціями, дата виникнення податкових зобов'язань, за якими припадає на податковий період, починаючи з 01.07.2015 року, а також розрахунки коригування, складених починаючи з 01.07.2015 року та зареєстровані в ЄРПН, до податкових накладних, складених до 01.07.2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що 30.06.2015 р. внаслідок зміни суми компенсації вартості надання послуг ТОВ «ЮНІСОН ГРУП» було складено розрахунок коригування до податкової накладної від 30.11.2014 р., у результаті чого податкове зобов'язання позивача з ПДВ зменшилося на суму 4050000,00 грн., а отже, як було правильно встановлено судом першої інстанції, вказаний розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ мав бути врахований відповідачем при відображенні в системі електронного адміністрування ПДВ шляхом збільшення суми податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, на величину від'ємного значення, сформованого за результатами господарських операцій за червень 2015 року у розмірі 4050000,00 грн.

При цьому, як було правильно встановлено судом першої інстанції, оскільки розрахунок коригування, складений ТОВ «ЮНІСОН ГРУП» 30.06.2015 р. внаслідок зміни суми компенсації вартості наданих послуг в червні 2015 року, зареєстрований СПП «Чумаки» лише 15.12.2015 р., то позивач з підстав, які не залежали від його волі, втратив право на відображення органом ДФС України, відповідно до пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, у складі реєстраційної суми від'ємного значення, що вказано в податковій звітності з ПДВ, в якій відображаються розрахунки з бюджетом за червень 2015 року.

Отже, позивачем дотримано визначений у п. 9 Порядку № 569 порядку обрахунку реєстраційної суми та її складових, при цьому, відображення змін в оподаткуванні, з урахуванням зменшення компенсаційної вартості послуг, наданих на умовах договору №1285М-С, було можливим за умови реєстрації розрахунку коригування контрагентом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову у цій справі, зокрема шляхом зобов'язання відповідача збільшити в системі електронного адміністрування ПДВ суму, на яку він має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на величину від'ємного значення, сформованого за результатами господарських операцій за червень 2015 року у розмірі 4050000,00 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ, оскільки саме такий спосіб задоволення позовних вимог видається найбільш ефективним за виниклих правовідносин і націлений на відновлення порушеного права позивача у відповідності до завдань адміністративного судочинства, регламентованих статтею 2 КАС України.

Разом з тим, слід враховувати, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 826/4418/14.

Окрім цього, у висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема передбачає, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

Доводи апелянта про те, що розрахунок коригування, складений позивачем 30.06.2015 р. у зв'язку зі зменшенням суми компенсації вартості поставлених послуг, не враховується при обчисленні реєстраційної суми платника податку, є необґрунтованими та вказують на фрагментарне застосування податковим органом законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема вищевикладених правових норм.

Посилання апелянта на те, що судом проігноровано його доводи з приводу того, що ДФС України забезпечено своєчасне відображення у системі електронного адміністрування ПДВ заявлених позивачем у податковій декларації за червень 2015 року та правомірно не відображено дані, вказані в розрахунку коригування, спростовуються матеріалами справи, зокрема мотивувальною частиною рішення суду першої інстанції, в якій чітко та послідовно наведено відповідні правові норми, якими керувався суд, у взаємозв'язку з виниклими між сторонами спірними правовідносинами.

Твердження апелянта про те, що судом не зазначено, у чому саме полягала бездіяльність ДФС України та які норми податкового законодавства порушено, а також, що судом безпідставно застосовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та проігноровано норми національного законодавства і надано привілейоване значення інтересам позивача без врахування доводів відповідача, є голослівними та необґрунтованими.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а отже, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів правомірності незабезпечення ним автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ «ЮНІСОН ГРУП» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення сформованого за результатами господарських операцій за червень 2015 року у розмірі 4050000,00 грн. у системі електронного адміністрування ПДВ та не переконав судову колегію у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Державної фіскальної служби України підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 23 лютого 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Аліменко В.О.