Справа № 815/5387/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5387/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача Гурська Н.О. за довіреністю,

представника відповідачів Бутрик А.О. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙП СІТІ" до ГУ ДФС в Одеській області, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправною відмову в прийнятті податкової звітності та зобов'язання внести до реєстру заяву про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість,-

СУТЬ СПОРУ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙП СІТІ» з позовом до ГУ ДФС в Одеській області, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в якому просило з урахуванням заяви про зміну позовних вимог:

1. Визнати протиправною відмову ГУ ДФС в Одеській області у прийнятті податкової звітності ТОВ «ГРЕЙП СІТІ», а саме: декларації з ПДВ за липень 2017 року з додатками до неї.

2.Визнати податкову декларацію ТОВ «ГРЕЙП СІТІ» з ПДВ за липень 2017 року з додатками до неї такими, що подані у день їх фактичного отримання - 17.08.2017 р.

3. Зобов'язати ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо дати подання ТОВ «ГРЕЙП СІТІ» заяви про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та суми податку, заявленого до бюджетного відшкодування 14 952 932 грн., що зазначена в заяві про повернення суми бюджетного відшкодування.

08.11.2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №815/5387/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.05.2017 р. уклав договір з ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання електронних документів. До 17.08.2017 р. позивач неодноразово направляв засобами електронного зв'язку декларацію з ПДВ за липень 2017 р. до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

За результатами таких направлень позивач отримав від відповідача електронний документ - квитанція №1, де зазначено, - «доставлено до ДФС України - ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО». Можливо припинено дію договору.

Враховуючи викладене та наявність квитанції №1 про відмову у прийнятті декларації з ПДВ за липень 2017 р. з підстав припинення дії договору, позивач подав декларацію у паперовому вигляді.

Позивач зазначив, що податкова декларація за липень 2017 року була подана платником податків із додержанням вимог чинного податкового законодавства та у податкової інспекції були відсутні підстави для відмови у прийнятті вказаної податкової звітності.

Листом від 11.09.2017 р. ГУ ДФС в Одеській області повідомило позивача, що подана податкова декларація з ПДВ за липень 2017 р. не вважається податковою у зв'язку з порушенням вимог п.48.3 ст.48 ПК України.

Позивач вважає, що відмова відповідача у прийняті податкової звітності ТОВ «ГРЕЙП СІТІ» не відповідає вимогам чинного законодавства, необґрунтована та безпідставна, а отже повинна бути визнана протиправною.

Як наслідок протиправної відмови у прийняті податкової декларації за липень 2017 року з додатком - заявою на відшкодування від'ємного значення ПДВ - в реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відповідачем також протиправно не внесено даних такої заяви. Належним способом захисту права позивача, представник позивача вважає зобов'язати відповідача ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області - внести такі данні.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у заяві про зміну позовних вимог (а.с.12-16)

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017р.

Пункт 10 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з чинною редакцією статті 175 відповідач має право надіслати відзив на позовну заяву та всі письмові і електронні докази тільки в порядку підготовчого провадження.

Оскільки відкриття провадження у даній адміністративній справі, завершення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду відбулися 08.11.2017р. в той час, коли у відповідача було законне право надавати свої заперечення та докази впродовж всього судового розгляду справи, суд вважає, що з прийняттям нових змін до законодавства, які змінили порядок реалізації його права на надання заперечень та доказів у справі, у відповідача виникли обставин, які не могли бути йому відомі та не залежали від його волі, за яких в нього не було об'єктивної можливості своєчасно подати свій відзив на позов разом із доказами у строк встановлений новою редакцією КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України: «Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості». З урахуванням зазначеної правової норми суд наголошує, що сторони повинні мати рівні можливості приймати участь у змагальних процесах, надавати свої аргументи і докази, які вони вважають значущими для справи. При цьому суд застосовує також приписи ч.8 статті 79 КАС України, відповідно до якої : «Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї».

Таким чином, з метою дотримання одного з основоположних принципів справедливого суду - принципу змагальності процесу суд своєю ухвалою визнав поважними причини пропуску строку для відповідача надання останнім відзиву на позов разом з додатками до нього та залучив їх в матеріали справи.

22.12.2017 р. представник відповідача у судовому засіданні надала відзив на позовну заяву в якій просила у задоволенні позову відмовити (а.с.207-211).

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що у відповідності до вимог п.49.4 ст.49 ПК України податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У разі припинення договору про визнання електронних документів з підстав визначених законом, платник податків має право до складання нового договору подавати податкову звітність у спосіб визначений підпунктами «а» і «б» п.49.3 цієї статті.

Оскільки позивач зазначив, що письмове подання декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року через відмову в електронному прийняті з підстав припинення дії договору про визнання електронних документів. Однак, будь-якої інформації на підтвердження припинення дії договору про визнання електронної звітності ТОВ «ГРЕЙ СІТІ» не надає.

Також представник відповідача зазначила, що заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження .

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, за відсутності подання декларації із заявою про бюджетне відшкодування податку на додану вартість, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області позбавлена будь-якої можливості внести відповідні дані до реєстру.

30.01.2018 р. представник позивача подала відповідь на відзив в якій зазначила, що оскільки посилений сертифікат відкритого ключа позивача не скасовується та є чинним та не змінювалось місце реєстрації платника податків, відмова податкового органу у прийнятті податкових декларацій з ПДВ за липень 2017 року засобами електронного зв'язку є неправомірною. Також представник позивача зазначила, що вказана заява як додаток до декларації була подана до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області 17.08.2017 р. (а.с.221-223).

Таким чином представник позивача вважає відзив на адміністративний позов необґрунтованим.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

В С Т А Н О В И В:

26.05.2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙП СІТІ», уклало договір з ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 260520171 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с.19-21).

Вказаний договір відповідно до квитанції прийнято та присвоєно реєстраційний номер (а.с.22).

Позивач до 17.08.2017 р. неодноразово направляв засобами електронного зв'язку декларацію з ПДВ за липень 2017 р. до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

За результатами таких направлень позивач отримав від відповідача електронний документ - квитанція №1, де зазначено,- «доставлено до ДФС України - ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО». Виявлені помилки: Порушено вимоги Інструкції з підготовки і надання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233. Можливо припинено Договору про визнання електронної звітності» (а.с.25).

17.08.2017 р. позивач подав відповідачу податкову декларацію з ПДВ за липень 2017 р. у паперовому вигляді разом з додатками - заявою на відшкодування від'ємного значення ПДВ - в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Листом від 11.09.2017 р. за №8966/10/15-32-12-12-10 відповідач ГУ ДФС в Одеській області повідомило позивача, що подана податкова декларація з ПДВ за липень 2017 р. не вважається податковою декларацією в зв'язку з порушенням позивачем вимог п. 48.3 ст.48 ПК України(а.с.23)

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Згідно з п. 19-1.1,27 ст. 19 ПК України, функцією контролюючого органу, крім інших випадків, є забезпечення розвитку, впровадження та технічне супроводження інформаційно-телекомунікаційних систем і технологій, автоматизацію процедур, зокрема, контроль за повнотою та правильністю виконання митних формальностей, організовують впровадження електронних сервісів для суб'єктів господарювання.

Відповідно до п. 49.4 ст. 49 ПК України, у разі припинення договору про визнання електронних документів з підстав, визначених законом, платник податків має право до складення нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами "а" і "б" пункту 49.3. де зокрема зазначено, що Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення.

Наказом ДПА України №233 від 10.04.2008 р. на контролюючий орган покладено обов'язок:

- забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді Платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку;

- забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків;

- забезпечувати зберігання і конфіденційність отриманих в електронному вигляді податкових документів.

Згідно зі змістом вищевказаного наказу, квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді; квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що наявність квитанції №1 про відмовуу прийнятті декларації з ПДВ за липень з підстав припинення дії договору про визнання електронних документів є вагомою причиною, що зумовила позивача, відповідно до положень 49.4, подавати податкову звітність у паперовому вигляді як це передбачено п. 49.3 ст. 49 ПК України.

Суд зазначає, що неприйняття податкової звітності (декларація з ПДВ за липень 2017 р.) в електронному вигляді відбулось в наслідок не виконання відповідачем покладених на нього Податковим кодексом та наказом ДПА України №233 від 10.04.2008 р. обов'язків.

Згідно з ст.48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід'ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку. Фізичною особою - платником податків або його представником особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.

Податкова звітність, складена з порушенням норм ст.48 ПК України, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Суд зауважує, що право контролюючого органу не визнавати податковою звітністю декларацію з ПДВ за липень 2017 р. визнано п.48.7 ст. 48 та п. 49.11 ст. 49 ПК України, де зокрема зазначено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу. Тобто не відповідність декларації з ПДВ за липень 2017 року вимогам ст. 48 ПК України, є єдиною підставою для невизнання її податковою звітністю.

Однак, ДФС України у своїй відмові (квитанція №1) не вказав на жодну підставу неприйняття звітності відповідно до ст.48 ПК України.

Таким чином, відповідач не довів яким чином позивач порушив вимоги ст.48 ПК України.

Той факт, що у квитанції №1 було зазначено про припинення дії договору про визнання електронної звітності, означає, що ДФС України з урахуванням вимог п. 49.4 ст. 49 ПК України зобов'язане було прийняти податкову звітність.

Крім того п. 3 розділу 3 договору про визнання електронних документів № 260520171 визначено, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платника місця реєстрації. У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається (а.с.20).

Суд встановив, що посилений сертифікат відкритого ключа позивача не скасовувався та є чинним та не змінювалось місце реєстрації платника податків.

Разом з тим, враховуючи те, що сторони визнають той факт, що договір про визнання електронних документів був чинним, суд робить висновок, що відповідач, безпідставно не прийняв податкову звітність.

На підставі встановлених обставин, суд робить висновок, що посадовими особами ДФС двічі було порушено права ТОВ "ГРЕЙП СІТІ", а саме, неприйняття декларації з ПДВ за липень 2017 р. засобами електронного зв'язку та невизнання декларації з ПДВ за липень 2017 р. поданої до контролюючого органу у паперовому вигляді податковою звітністю.

Відмова відповідача у прийняті податкової звітності ТОВ «ГРЕЙП СІТІ» є протиправною оскільки, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Як наслідок протиправної відмови у прийняті податкової декларації за липень 2017 року з додатком - заявою на відшкодування від'ємного значення ПДВ - в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відповідачем також протиправно не внесено даних такої заяви. Належним способом захисту права позивача суд вважає, зобов'язати відповідача - ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області - внести такі дані.

Відповідно до положень п. 49.13. ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙП СІТІ" правомірні та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже належать до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову ГУ ДФС в Одеській області у прийнятті податкової звітності ТОВ «ГРЕЙП СІТІ», а саме: декларації з ПДВ за липень 2017 року з додатками до неї.

3.Визнати податкову декларацію ТОВ «ГРЕЙП СІТІ» з ПДВ за липень 2017 року з додатками до неї такими, що подані у день їх фактичного отримання - 17.08.2017 р.

4.Зобов'язати ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо дати подання ТОВ «ГРЕЙП СІТІ» заяви про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та суми податку, заявленого до бюджетного відшкодування 14 952 932 грн., що зазначена в заяві про повернення суми бюджетного відшкодування.

5. Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙП СІТІ» судові витрати у сумі 4800 (чотири тисячі вісімсот),00 грн.

6. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

7. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙП СІТІ», адреса: (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса,2 Д ); .

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області, адреса:65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд.5; .

Відповідач - ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, адреса:65098, м. Одеса, вул. Стовпова,17; .

Повний текст рішення складений та підписаний 26 лютого 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.