Справа № 818/101/18
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
15 лютого 2018 р. Справа № 818/101/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,
позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання дій неправомірними та незаконними, стягнення коштів,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно протоколу торгів, проведених ДП «Сетам» від 30.11.2016 р. він придбав арештоване майно ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів», а саме: механічний штабелер SDJ 1500, за яке перерахував кошти в сумі 8199,60 грн. на рахунок відповдіача.
19.12.2016 р. після отримання акт державного виконавця про реалізацію рухомого майна, він та держаний виконавець прибули на територію ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів», де під час огляду придбаного майна було з»ясовано, що штабелер розукомплектований, а саме відсутні колеса.
Позивач вважає, що держаним виконавцем не вжиті заходи щодо належного зберігання арештованого майна, тому просить визнати його дії протиправними. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача вартість ремонту штабелера у розмірі 2250,00 грн. та інфляційні збитки у розмірі 1028,43 грн., а також 3% річних за прострочення виконання зобов»язання у сумі 236,00 грн.
Представник відповідач проти позову заперечив, звернувся з клопотанням про закриття провадження у справі, в обгрунтування зазначив, що дана справа не підсудна адміністративному суду , а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач не був учасником виконавчого провадження, стосовно нього відповідачем не здійснювалися владні управлінській функції, сторони не перебували у відносинах вертикального підпорядкування.
Позивач заперечив проти задовлення клопотання.
Суд, з»ясувавши думку учасників справи, вважає, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб»єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначав Закон України Про виконавче провадження № 606-ХІV (далі-Закон № 606-ХІV), а з 05.10.2016 року Закон України Про виконавче провадження № 1404-VIII (далі-Закон № 1404-VIII).
Згідно статті 1 Закону № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 2 вказаного Закону примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Аналогічні норми містить Закон України Про виконавче провадження № 1404-VIII (далі-Закон № 1404-VIII), ст. 1 якого передбачає, що 1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Таким чином, відповідач у справі - субєкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обовязок по примусовому виконанню рішень. Проте, владні управлінські функції відповідача, як суб»єкта владних повноважень, обмежуються рамками конкретного виконавчого провадження і поширюються лише на учасників такого виконавчого провадження.
Відповідно ло ст.14 Закону України «Про виконавче провадження» передбачене виключне коло учасників виконавчого провадження, до якого відноситься виконавчець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб»єкт оціночної діяльності-суб»єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені.
В ході розгляду справи встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області знаходився наказ Господарського суду Сумської області від 28.12.2015 про стягнення на користь ПАТ «БМ Банк» солідарно з ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів» та ТОВ «Виробниче об»єдання «Гумотехніка» заборгованості по кредитному договору.
Позивач не був учасником зазначеного виконавчого провадження, а 30.11.2016 з прилюдних торгів придбав арештоване рухоме майно, власником якого було ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів», обтяжувачем, в інтересах якого був накладений арешт, був ПАТ «БМ Банк».
Порушення права позивача, як покупця, відбулося внаслідок продажу йому рухомого майна неналежної якості, відповідно способом захисту порушеного права є відшкодування шкоди, а відтак спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до п.1 ч.1ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністртативного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 238, ст.ст. 239, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У Х В А Л И В:
Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання дій неправомірними та незаконними, стягнення коштів. .
Роз»яснити позивачу, що розгляд таких справ віднесено до суду цивільної юрисдикції.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складений 20 лютого 2018 року.

Суддя Л.М. Опімах