Справа № 199/6094/17
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/6094/17
РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

секретаря судового засідання Борулько М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_2 та голови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_3, третя особа Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», про скасування постанови та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до голови Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_2 та голови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_3 про скасування постанови та закриття провадження.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є керівником Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод».

У звязку із порушенням адміністрацією ПАТ «Інтерпайп НТЗ» вимог ст.249 КЗпП України про обов'язок власника або уповноваженого ним органу щодо створення умов для діяльності профспілок, профспілкою ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ» було прийнято рішення про проведення агітаційної компанії.

Повідомленням Міському голові м. Дніпра ОСОБА_4 від 25.07.2017 року за вих.№1749 позивач сповістив про проведення профспілкової агітаційної компанії, яку організовує Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», із зазначенням місця проведення за адресою: перехрестя проспекту Слобожанського та вулиці Столєтова у місті Дніпрі, дати та часу: з 26.07.2017 року по 11.08.2017 року з 06-00 до 20-00 години.

28.07.2017 року під час патрулювання лейтенант патрульної поліції роти №8 батальйону №3 УПП у м. Дніпро ОСОБА_5 склав відносно позивача протокол АА №311258 за здійснення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а саме: порушення правил благоустрою м.Дніпра, у вигляді встановлення намету без дозвільних документів від управління благоустрою м.Дніпра, на підставі якого адміністративною комісією виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради винесена постанова №31/2 від 16.08.2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 гривень.

Позивач вважає, що здійснення профспілкою своїх статутних дій не передбачає дозволу від органів виконавчої влади, які були завчасно повідомлені про проведення агітаційної акції відповідно до вимог ст.39 Конституції України, а тому притягнення до адміністративної відповідальності позивача згідно з постановою від 16.08.2017 року за здійснення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а саме: порушення правил благоустрою м. Дніпра у вигляді встановлення намету без дозвільних документів, є протиправним.

Оскільки постанову від 16.08.2017 року №31/2 адміністративної комісії виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про притягнення до адміністративної відповідальності позивачем отримано 25.08.2017 року, у звязку із чим ним пропущено строк на її оскарження, тому позивач просив поновити строк звернення до суду з даним позовом, та скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради №31/2 від 16.08.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн., а провадження по справі закрити.

Позивач позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, у судове засідання 12.02.2018 року не зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, голова адміністративної комісії виконкому - заступник голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_3 просив розглянути справу за його відсутності, рішення винести відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» в судове засідання 12.02.2018 року не зявився, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Раніше поданими поясненнями зазначив, що відповідачем прийнята постанова внаслідок невірного трактування Правил благоустрою міста Дніпра, що передбачають певні обмеження комерційної діяльності, але не стосуються профспілкової діяльності, тому вважав позовні вимоги обґрунтованими та просив суд позов задовольнити.

Згідно зі ст.229 КАСУ України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є керівником Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 07.08.2012 року (а.с. 12).

У звязку із порушенням адміністрацією ПАТ «Інтерпайп НТЗ» вимог ст.249 КЗпП України про обов'язок власника або уповноваженого ним органу щодо створення умов для діяльності профспілок, профспілкою ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ» було прийнято рішенням від 25.07.2017 року про проведення агітаційної компанії.

Повідомленням Міському голові міста Дніпра ОСОБА_4 від 25.07.2017 року за вих. №1749 позивач сповістив про проведення профспілкової агітаційної компанії, яку організовує Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», із зазначенням місця проведення за адресою: перехрестя проспекту Слобожанського та вулиці Столєтова у місті Дніпрі, дати та часу: з 26.07.2017 року по 11.08.2017 року з 06-00 до 20-00 години (а.с. 5).

28.07.2017 року під час патрулювання лейтенант патрульної поліції роти №8 батальйону №3 УПП у м. Дніпро ОСОБА_5 склав протокол відносно позивача АА №311258 за здійснення правопорушення відповідно до ст.152 КУпАП (а.с. 24), порушення правил благоустрою м.Дніпра, у вигляді встановлення намету без дозвільних документів від управління благоустрою м.Дніпра, на підставі якого адміністративною комісією виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради винесена постанова №31/2 від 16.08.2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 гривень.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою України згідно із Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу зібрань та об'єднання.

Частиною 1 ст.11 Конвенції передбачено право кожного на свободу мирних зібрань і свободу об'єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973р. №2148-УІІІ, також визначається право на мирні збори. Зазначена стаття встановлює, що користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров'я і моральності населення або захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно зі ст. 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування; обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Визначення форм та видів мирних зібрань, в залежності від поставленої мети та методів проведення масових заходів, містить положення п.п. 333 п. 4 розділу XV Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 1994 року №404, згідно яких усі зібрання громадян в залежності від поставленої перед ними мети та методів їх проведення можуть бути поділені на кілька категорій: збори, мітинги, вуличні походи та демонстрації.

Збори - це спільна, спеціально організована невелика присутність громадян в громадському або іншому місці, викликана необхідністю обговорення різних політичних, соціальних, економічних, культурних та інших проблем.

Згідно із ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97-ВР на виконавчі органи міської ради покладено вирішення відповідно до закону питань про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

Тлумачення частини першої статті 39 Конституції України надано Конституційним Судом України у Рішенні від 19 квітня 2001 року №4-рп/2001 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання).

Так, у зазначеному Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що положення частини першої статті 39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій в аспекті конституційного подання треба розуміти так, що організатори таких мирних зібрань мають сповістити зазначені органи про проведення цих заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей.

Статтею 64 Конституції визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суди при вирішенні справ керуються принципом верховенства права та застосовують його з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Свої позиції щодо реалізації передбаченого статтею 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на свободу мирних зібрань Європейський суд з прав людини висловив у рішеннях у справах "Станков та об'єднана македонська організація "Ілінден" проти Болгарії" (2001), "Іванов та інші проти Болгарії" (2005), "Християнська демократична народна партія проти Молдови" (2006), "Оллінджер проти Австрії" (2006) та інших.

Згідно зі ст.2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За ст.6 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 8 КАСУ, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно зі ст.286 КАСУ, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше,як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено до районного суду в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей, встановлених КУпАП.

Згідно до 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до абз. 6 п.п. 3.2.1. Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затвердженого рішенням сесії Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 року № 44/43, встановлені загальноміські обмеження, а саме забороняється розміщувати на території загального користування поза межами ділянок, відведених під ринки, торгівельні та ярмаркові майданчики, без відповідного дозволу або з порушенням його умов: тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності, торгівельні причепи та автофургони, палатки, лотки, виносні торгівельні столи, вітрини, торгівельне та холодильне обладнання, товар або його зразки, тару.

П. 19.3. Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затвердженого рішенням сесії Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 року № 44/43, зазначено, що розміщення малих архітектурних форм на обєктах благоустрою міста (за винятком малих архітектурних форм, які перебувають в комунальній власності територіальної громади міста або передаються до неї) здійснюється відповідно до договору, укладеному з КП «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпропетровської міської ради, яке є уповноваженим представником власника обєктів благоустрою.

Вирішуючи справу по суті, суд виходить з того, що обмеження у реалізації права на мирне зібрання можливе тільки у разі створення дійсної небезпеки заворушень чи злочинів, загрози здоров'ю населення або правам і свободам інших людей через проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань та лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку.

Так, на думку суду, з врахуванням висновків Європейського суду з прав людини висловлених ним у вищевказаних рішеннях, обмеження прав, гарантованих ст. 11 Конвенції, може бути застосовано за наявності таких умов: вони встановлені законом; мають законну мету, зокрема застосовуються в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб; - є необхідними в демократичному суспільстві. Тобто для обмеження права на мирне зібрання обов'язковою вимогою є одночасна наявність усіх вказаних вище критеріїв.

Аналізуючи матеріали справи, суд зазначає, що відповідачем головою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_3 не надано жодних доказів на підтвердження підстав для обмеження права позивача на проведення мирного заходу у вигляді агітаційних зборів профспілки, що визначені п.2 ст.11 Конвенції і аналогічними положеннями ч.2 ст.39 Конституції України. Також до суду не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про реальність можливої загрози вчинення терористичних актів, небезпеку заворушень чи вчинення злочинів, загрози здоров'ю населення або правам і свободам інших осіб під час проведення мирного заходу, а до посилань відповідача на порушення Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затвердженого рішенням сесії Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 року №44/43, з приводу чого було складено протокол АА №311258 за здійснення правопорушення за ст. 152 КУпАП від 28.07.2017 року та винесена оскаржувана постанова №31/2 від 16.08.2017 року, в частині необхідності отримання позивачем відповідного дозволу на розміщення на території загального користування поза межами ділянок, відведених під ринки, торгівельні та ярмарком майданчики, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, торгівельних причепів та автофургонів, палаток, лотків, виносних торгівельних столів, вітрин, торгівельних та холодильних обладнань, товарів або його зразків, тари, суд відноситься критично, оскільки такі обмеження встановлюються зазначеними правилами виключно для тимчасових споруд, які використовуються для підприємницької діяльності, та не стосуються наметів використаних під час агітаційних заходів профспілок.

Приймаючи до уваги строк отримання оскаржуваної постанови позивачем, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення із позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів за ст.121 КАС Украйни.

Судові витрати по справі суд вважає віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст.9, 77, 242, 243-244 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до голови Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_2 та голови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_3, третя особа Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», про скасування постанови та закриття провадження, - задовольнити.

Постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради №31/2 від 16.08.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 гривень скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, - закрити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: