Справа № 826/1636/13-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2018 року

Київ

справа №826/1636/13-а

адміністративне провадження №К/9901/6946/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

головуючого - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шарапи В.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом громадянина Судану ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною громадянина Судану ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року (головуючий суддя Василенко Я.М., судді Кузьменко В.В. та Шурко О.І.)

в с т а н о в и в :

08 лютого 2013 року громадянин Судану ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом, в якому просив:

1) визнати неправомірним та скасувати рішення Державної міграційної служби України від 03 грудня 2012 року № 687-12 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; України;

2) зобов'язати Державну міграційну службу прийняти рішення щодо позивача про оформлення документів щодо надання статусу біженця в Україні або додаткового захисту.

Позов мотивований тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення провів поверхневий і необ'єктивний розгляд його справи та необґрунтовано відмовив у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 26 лютого 2013 року відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1.

Позивач, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 16 липня 2015 року подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2015 року у задоволенні клопотання громадянина Судану ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року та у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 09 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2015 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Скасовуючи вказане судове рішення, суд касаційної інстанції звернув увагу, що суд апеляційної інстанції, всупереч вимог ч. 4 ст. 189 КАС України не надав позивачу тридцятиденного строку для зазначення інших підстав для поновлення строку.

У зв'язку з вказаним, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року апеляційну скаргу громадянина Судану ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року - залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

На адресу Київського апеляційного адміністративного суду 21 березня 2016 року надійшла заява громадянина Судану ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року.

Київський апеляційний адміністративний суд визнав причини зазначені в заяві позивача про поновлення строку неповажними та ухвалою від 12 квітня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року - відмовив.

Приймаючи ухвалу від 12 квітня 2016 року Київський апеляційний адміністративний суд виходив з того, що позивачем не зазначені поважні причини пропуску процесуального строку на оскарження постанови суду першої інстанції в цій справі.

22 січня 2018 року касаційна скарга позивача надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, яка ухвалою судді-доповідача від 31 січня 2018 року прийнята до провадження та 19 лютого 2018 року призначена до попереднього розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 327 КАС України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, КАС України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017, передбачено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для повторного вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Касаційна скарга позивача вмотивована тим, що апеляційний суд допустив порушення вимог ст. 189 КАС України, оскільки позивач має поважні причини поновлення строку на апеляційне провадження.

Державна міграційна служба України подала заперечення на касаційну скаргу, в яких просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року - без змін. Відповідач зазначає, що відсутні поважні причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження.

Касаційна скарга залишається без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України та 26 лютого 2013 року проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови, а тому строк оскарження вказаної постанови починається з моменту отримання сторонами у справі копії повного тексту рішення.

Із наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення суд апеляційної інстанції встановив, що копія оскаржуваної постанови суду першої інстанції отримана позивачем 25 березня 2013 року, а тому строк на апеляційне оскарження сплив ще 06 квітня 2013 року (з урахуванням вихідних днів).

Апеляційна скарга була подана позивачем 16 липня 2015 року, що підтверджується поштовим штампом на конверті.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Посилання позивача, як на причину поважності пропуску вказаного строку, на те, що подана ним 03 квітня 2013 року апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду не була зареєстрована ані в Київському апеляційному адміністративному суді, ані в Окружному адміністративному суді м. Києва, обґрунтовано не були взяті судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки, позивачем не надано доказів подачі апеляційної скарги в суди відповідно до вимог ч. 1 ст. 186 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Крім того, з листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 липня 2015 року № 826/1636/13-а/9915/15, який був наданий на запит позивача щодо руху апеляційної скарги, часу та дати судового розгляду, видачу копії рішення суду апеляційної інстанції у справі 826/1636/13-а за позовом ОСОБА_1 вбачається, що згідно з даними програми «Діловодство спеціалізованого суду» в Окружному адміністративному суді м. Києва не зареєстровано апеляційної скарги позивача на постанову від 26 лютого 2013 року, а тому підстави для направлення справи разом зі скаргою до Київського апеляційного адміністративного суду відсутні, що у свою чергу унеможливлює надання інформації щодо відкриття апеляційного провадження, часу та дати розгляду справи № 826/1636/13-а.

Враховуючи вищезазначене та фактичні обставини справи, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що поважні причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відсутні, а інших доказів поважності пропуску даних процесуальних строків не зазначено і не надано до суду апеляційної інстанції.

Статтею 189 КАС України передбачено відмову у відкритті апеляційного провадження якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними.

Значення процесуальних строків в адміністративному процесі полягає у тому, що вони стабілізують та впорядковують адміністративно-процесуальні правовідносини, дисциплінують всіх учасників адміністративного судочинства, включаючи суд.

Процесуальні строки є активними засобами впливу на поведінку учасників в адміністративному процесі тому, що гарантують їм можливість належним чином підготуватись та реалізувати необхідні процесуальні дії, й не дають можливості невиправдано затягувати процес.

За такого правового регулювання Суд вважає, що були відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частиною першою статті 350 цього ж Кодексу закріплено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, підстави для його скасування відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року - без змін.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуючий В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

В.М. Шарапа