Справа № 761/35173/16-а
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/12/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва
в складі: головуючого-судді Мальцева Д.О.
при секретарі Шилан Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила визнати протиправними бездіяльність відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років згідно довідки № 1145 від 08.08.2016 № 18-1145зп, виданою Генеральною прокуратурою України на підставі постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати з 01.01.2016 згідно з довідкою №1145 від 08.08.2016 № 18-1145зп, виданою Генеральною прокуратурою України на підставі постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» і здійснити виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднанні управління Пенсійного фонду України в м. Києві, отримує пенсію за вислугу років, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України. 20.08.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до довідки про заробітну плату від 08.08.2016 № 18-1145зп, виданої ГПУ, проте відповідач листом від 09.09.2016 № 21652/09 відмовив позивачу в проведенні такого перерахунку з тих підстав з тих підстав, що на даний момент норми про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати в законодавстві відсутнє. Разом з тим позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує конституційні права останньої.

07.10.2016 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

14.12.2017 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. на підставі Розпорядження № 01-08-1451 від 14.12.17 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким КАС України викладено в новій редакції.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана до суду 07 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності новою редакцією КАС України.

Згідно п. 10 Розділу VII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КАС України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин, з врахуванням того, що справа по суті не розглянута, суд вважає за необхідне застосувати під час розгляду вказаної справи положення КАС України в редакції від 03.10.2017.

Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду 10.04.2017 надав письмові заперечення. Відповідно до вказаних заперечень представник відповідача зазначає, що Управління діяло згідно норм чинного законодавства, в задоволенні позову ОСОБА_3 просить відмовити, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Перш за все Закон України «Про прокуратуру» №1789-XII, на який посилається позивач, на момент звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії втратив чинність. Крім того, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, пенсії, призначені в порядку та на умовах Закону України «Про прокуратуру», не призначаються, перерахунку не підлягають. Крім того, в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 максимальний розмір пенсії, призначеної до виплати згідно Закону України «Про прокуратуру»,не міг перевищувати 10 740 грн., тому підстав для для здійснення позивачу перерахунку та виплати пенсії відповідно в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 2008 року (довічно).

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», була підвищена заробітна плата працівникам прокуратури.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15.12.2015, посадові оклади працівникам органів прокуратури підвищено з 01.12.2015, що згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції Закону України від 12.07.2001 за №2663-ІІІ, чинний на час призначення позивачу пенсії), є підставою для перерахунку пенсії.

Відповідно до Довідки № 1145 від 08.08.2016 № 18-1145зп, виданої Генеральною прокуратурою України, заробітна плата позивача, яка обіймала посаду старшого прокурора відділу, заробітна плата збільшилась та становить 24 830, 92 грн.

Оскільки розмір заробітної плати збільшився, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про перерахунок пенсії на підставі вище вказаної Довідки.

Разом з тим, відповідач листом від 09.09.2016 № 21652/09 повідомив позивача про те, що провести перерахунок пенсії на підставі наданої Довідки відсутні правові підстави, посилаючись при цьому на п. 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Крім того, постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 із постанови КМУ від 31.05.2000 № 865 виключено пункт 4, яким було передбачено порядок проведення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати державним службовцям.

Суд не може погодитись із зазначеною позицією відповідача з огляду на наступне.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, тому обмежувальні та скасовуючі положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, як і Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» на пенсіонерів, пенсію яким призначено до 1 жовтня 2011 року, не розповсюджуються.

Згідно з ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року за №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає перерахунок пенсій працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011, до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії, які змін у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 не зазнали, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на вищенаведене при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 у справах: № 21-420а13 та №21-348а13.

Вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, необхідно виходити з того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, згідно ст. 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Згідно із ст. 124 Конституції України, судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Конституції України з питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а відтак перерахунок пенсії повинен проводитись на умовах і в порядку, що існували на час призначення пенсії позивачу за вислугу років вперше станом на 2005 рік.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13 та №21-420а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13).

Крім того, згідно п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року за №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснив, що згідно статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України та чинним законами прав і свобод.

При цьому, суд вважає твердження відповідача, про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Але таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

При цьому суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що з 01.06.2015 норми щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури, що призначалися на підставі Закону України «Про прокуратуру», втратили чинність у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення усіх видів пенсій, у тому числі і спеціальних, а відтак позивач на підставі чинного законодавства не має права на перерахунок пенсії, оскільки, як вже вказувалося вище, таке права було надане йому з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а відтак не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Так, за умовами ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час призначення пенсії позивачу), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю за минулий час може бути виплачено йому за не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про упорядження структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», посадові оклади працівникам органів прокуратури підвищено з 14.06.2012 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» посадові оклади працівникам органів прокуратури підвищено з 1 грудня 2015 року.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, в тому числі, органів державної влади.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в судовому засіданні не надав суду доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не вчинено необхідних дій, пов'язаних із перерахунком позивачу пенсії, а посилання відповідача на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу як на підставу неможливості здійснення перерахунку пенсії позивачу - не відповідає нормам вказаних вище Законів, що є наслідком порушення прав позивача на соціальний захист, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Керуючись ст. 17, 19, 46 Конституції України, Законом України «Про прокуратуру», ст. 2-3, 5-6, 9, 13, 72-79, 132, 139, 241-243, 245-246, 250-251, 293, 295, 297, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04050, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, код ЄДРПОУ - 40376133) щодо відмови в проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_3 (жата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ІПН -НОМЕР_1) пенсії за вислугу років згідно довідки № 1145 від 08.08.2016 № 18-1145зп, виданою Генеральною прокуратурою України на підставі постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04050, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, код ЄДРПОУ - 40376133) провести перерахунок призначеної ОСОБА_3 (жата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ІПН -НОМЕР_1) пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати з 01.01.2016 згідно з довідкою №1145 від 08.08.2016 № 18-1145зп, виданою Генеральною прокуратурою України на підставі постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» і здійснити виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 551, 20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва, а в разі, в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 02.02.2018.

Суддя: