Справа № 826/102/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 лютого 2018 року № 826/102/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді-доповідача Келеберди В.І., суддів Федорчука А.Б., Качура І.А., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та просить суд:

визнати протиправним рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо відмови позивачу у видачі довідки про заробітну плату, яка надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;

зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надати довідку про заробітну плату, що надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям із достовірними показниками заробітної плати працюючого, за аналогічною посадою у Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України державного службовця, за грудень 2015 року;

судові витрати покласти на відповідача.

У позові зазначається, що позивач звернулася до відповідача із заявою про надання довідки про заробітну плату із достовірними даними працюючого державного службовця відповідної посади за грудень 2015 року для перерахунку пенсії, однак відповідачем протиправно відмовлено у її видачі.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Виходячи з положень частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вчинення процесуальної дії), у судовому засіданні судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши у письмовому провадженні подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_2 звільнено з посади заступника начальника самостійного відділу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 29 липня 2011 року відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку із реорганізацією та достроковим виходом на пенсію державного службовця.

Пенсію позивачу призначено 08 серпня 2011 року у розмірі 85% від суми заробітної плати, на яку нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01 грудня 2015 року підвищено заробітну плату працюючим державним службовцям.

З урахуванням вимог статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на момент призначення пенсії) відповідно до якої, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій та перерахунок пенсій здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок, позивач 23 серпня 2016 року звернулась до відповідача із заявою про надання довідки про заробітну плату із достовірними даними працюючого державного службовця відповідної посади за грудень 2015 року для перерахунку пенсії.

Однак, 02 вересня 2016 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі листом № 2102-13/28232-09 відмовлено позивачу у наданні зазначеної довідки.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, розглядаючи який суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу пенсійного забезпечення державних службовців до 30 квітня 2016 року регулювались положеннями Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) від 16 грудня 1993 року (далі - Закон).

Відповідно до статті 37-1 Закону у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій та перерахунок пенсій здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачено актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, текст статті 37-1 Закону викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова) (яка діяла до 30 квітня 2016 року) встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

У разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищення посадових окладів працівникам апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів виплати, одержані особою за період до зміни структури заробітної плати, включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до абзацу першого цього пункту без коригування згідно з пунктом 2 цієї постанови.

Відповідно до пункту 3 Постанови посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

Пунктами 4, 5 Постанови було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені, на час призначення (перерахунку) пенсії або за бажанням особи у період, передбачений абзацом першим пункту 1 цієї постанови.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, які їм призначено (перераховано) пенсію, було затверджено постановою Правління пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670», зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за № 1661/24193.

Разом з тим, постановою Правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-2 «Про внесення змін до постанови Правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1», з 02 вересня 2016 року виключено абзаци 3, 4 пункту 1, якими визначалась форма довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям.

Окрім того, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» втратила чинність.

Таким чином, до 02 вересня 2016 року діяла постанова Правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» а також постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», пунктом 5 якої передбачалось, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується Управлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Конституційним Судом України у своєму рішенні від 09 лютого 1999 року

№ 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), зазначено, що за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосування той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що інформація про складові заробітної плати державного службовця, який обіймає посаду, що є аналогічній тій, на якій працювала позивач, є публічною інформацією у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» належить до розпорядників публічної інформації, у тому числі і тої, яку запитувала позивач.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (частини перша статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу довідки 23 серпня 2016 року.

Таким чином, та на час її звернення до відповідача постанова Правління пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» якою затверджено та введено в дію форму та складові довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, та постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» пунктом 5 якої передбачалась форма довідки про заробітку плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується Управлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики, були чинними.

Однак Міністерством економічного розвитку і торгівлі України не було надано позивачу довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, які їм призначено (перераховано) пенсію, з посиланням на те, що постанова втратила чинність та форму довідки не передбачено чинним законодавством.

Натомість, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України за результатами розгляду заяви позивача від 23 серпня 2016 року № Г-1844 «Щодо надання довідки про заробітну плату працюючого державного службовця за грудень 2015 року для перерахунку пенсії державного службовця», листом від 02 вересня 2016 року № 2102-13/28232-09 «Про надання інформації» повідомлено про відсутність підстав щодо оформлення витребуваної довідки з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено форми.

Із системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення відповідача від 02 вересня 2016 року викладене листом № 2102-13/28232-09 «Про надання інформації» щодо відмови позивачу у видачі довідки про заробітну плату, яка надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Підпунктом 4 частини першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Водночас, відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Пунктом 10.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визначено, що у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в у постановах Верховного Суду.

Окрім того, відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, у тому числі, про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина четверта статті 242 КАС України).

Отже, зважаючи на те, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень має бути ефективним, з метою відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення його вимог в частині зобов'язання відповідача видати позивачу довідку про заробітну плату, що надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям за грудень 2015 року.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність та законність прийнятого рішення.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 вересня 2016 року, викладене у формі листа № 2102-13/28232-09 «Про надання інформації» щодо відмови позивачу у видачі довідки про заробітну плату, яка надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надати довідку про заробітну плату, що надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям із достовірними показниками заробітної плати працюючого, за аналогічною посадою у Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України державного службовця, за грудень 2015 року.

Присудити на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економічного розвитку і торгівлі України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя-доповідач В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

А.Б. Федорчук