Справа № 344/14679/17
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/395/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Управління Національної поліції м. Івано-Франківська ГУ НП України в Івано-Франківській області, інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенанта Боєчко Віктора Романовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Управління Національної поліції м. Івано-Франківська ГУ НП України в Івано-Франківській області, інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенанта Боєчко В.Р. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивував тим, що 01.11.2017 року інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську на вул. Набережна, 38 в м. Івано-Франківськ складено постанову серії АР № 635264 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої позивач 01.11.2017 року о 20год. 40хв., керуючи автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Івано-Франківську здійснюючи поворот з вул. Берегова на вул. Набережна ім. В.Стефаника, не увімкнув показчик повороту, внаслідок чого порушив п.п. 9.2 «б» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене с. 1 ст. 122 КУпАП. На підставі вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн. Позивач зазначає, що при винесенні інспектором даної постанови він стверджував, що здійснюючи поворот з вул. Берегова на вул. Набережна ім. В.Стефаника в м. Івано-Франківськ увімкнув показчик повороту, при цьому наголошував, що його було зупинено майже за два кілометри від вул. Берегова, а не безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення. Однак незважаючи на пояснення та заперечення ОСОБА_1, інспектором складено постанову за відсутності доказів, які б спростували його заперечення, та доводів. На підставі наведеного просив суд визнати дії інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенанта Боєчко В.Р. щодо винесення відносно нього постанови серії АС № 635264 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.11.2017 року неправомірними та скасувати дану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій заявлені вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідачаУправління патрульної поліції Управління Національної поліції м. Івано-Франківська ГУ НП України в Івано-Франківській області, та відповідач інспектор роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенант Боєчко В.Р. не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенантом Боєчко В.Р. водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії АР №635264 від 01.11.2017 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 01.11.2017р. о 20 год. 40хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Івано-Франківську, здійснюючи поворот з вул. Берегова на вул. Набережна ім. В.Стефаника, не увімкнув показчик повороту, внаслідок чого порушив п.п. 9.2 «б» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене с. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивач в позові зазначив, що він, здійснюючи поворот з вул. Берегова на вул. Набережна ім. В.Стефаника в м. Івано-Франківськ, увімкнув показчик повороту, а інспектором складено постанову за відсутності доказів, які б спростували його заперечення.

Інспектором неповністю з'ясовано обставини справи як це передбачено ст. 280 КУпАП, не встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи є обставини, що пом'якшують відповідальність.

З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно порушив Правила дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КупАП.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії АС № 635264 від 01.11.2017р. підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Управління Національної поліції м. Івано-Франківська ГУ НП України в Івано-Франківській області, інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенанта Боєчко Віктора Романовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенанта Боєчко Віктора Романовича щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови серії АР № 635264 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.11.2017 року неправомірними.

Скасувати постанову серії АР № 635264 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.11.2017 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенантом Боєчко Віктором Романовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова