Справа № П/811/1673/17
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м.Кропивницький Справа № П/811/1673/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого-судді Ю.П. Пасічника,

при секретарі - Побочій О.В.,

за участю представника позивача - Овчаренко Т.В.,

представника відповідача - Бобух С.А,

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Хімпостачавто" до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 31 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 31.05.2017р. №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 629781 грн. за основним платежем та 157446 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 708504 грн., з яких 566803 грн. основний платіж та 141701грн. штрафні (фінансові) санкції.

Позивач зазначив, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правильності нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «Сонкей» за липень 2016р., ТОВ «Логістична група» за липень 2016р., ТОВ «Кольт Інвест» за серпень 2016р., ТОВ «Актив Айті Сервіс» за вересень 2016р., ТОВ «Топкрафт» за вересень 2016р., ТОВ «Моріс Інформ» за вересень 2016р., ТОВ «Крафт Де Трейд» за вересень 2016р., що відображені в податкових деклараціях з ПДВ за липень, серпень, вересень 2016р.

Згідно висновків відповідача господарські операції між позивачем та контрагентами є безтоварними, а діяльність вказаних підприємств спрямована на створення податкових вигод іншим суб'єктам господарювання та умисного ухилення від сплати податків.

Позивач вказує, що вказані висновки відповідача є безпідставними оскільки товарність господарських операцій з вказаними контрагентами підтверджена належними чином складеними первинними документами.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд вимоги задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення, позов не визнається, вказується, що оскаржувані рішення прийнято у зв'язку з тим, що за результатами перевірок контрагентів позивача встановлено, що їх діяльність спрямована на надання податкових вимог суб'єктам господарювання, але при цьому без мети реального здійснення господарських операцій.

Ухвалою суду від 06.11.2017р. провадження у справі було зупинене (а.с. 189 т. 1).

Ухвалою суду від 12.02.2018р. провадження у справі убуло поновлено (а.с. 171 т. 2).

В судовому засіданні 22.02.2018 року на підставі ч. 3 ст. 243 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Складення рішення в повному обсязі відкладено до 04.03.2018р.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правильності нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «Сонкей» за липень 2016р., ТОВ «Логістична група» за липень 2016р., ТОВ «Кольт Інвест» за серпень 2016р., ТОВ «Актив Айті Сервіс» за вересень 2016р., ТОВ «Топкрафт» за вересень 2016р., ТОВ «Моріс Інформ» за вересень 2016р., ТОВ «Крафт Де Трейд» за вересень 2016р., що відображені в податкових деклараціях з ПДВ за липень, серпень, вересень 2016р.

Результати перевірки оформлені актом перевірки №104/11-28-14-00/40432894 від 19.04.2017 р. (т. 1 а.с.18-51).

Перевіркою встановлені порушення:

- вимог п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.99р. №290, п 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від29.11.99р. №318, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. №20, п.134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 566803 грн.;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого підприємством було занижено податок на додану вартість всього в сумі 629781 грн., в тому числі за: липень 2016р.на суму 205830 грн., серпень 20167р. в сумі 26363 грн., вересень 2016р. в сумі 397588 грн.;

- п. 5 розділу ІІІ, п.п. 1 п. 4 розділу VПорядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014р. №966.

На підставі Акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 31.05.2017р. №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 629781 грн. за основним платежем та 157446 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 708504 грн., з яких 566803 грн. основний платіж та 141701грн. штрафні (фінансові) санкції (т.1 а.с.16,17).

Висновки відповідача щодо визначення позивачеві податкового зобов'язання ґрунтуються на відсутності реальності господарських операцій з контрагентами ТОВ «Сонкей» за липень 2016р., ТОВ «Логістична група» за липень 2016р., ТОВ «Кольт Інвест» за серпень 2016р., ТОВ «Актив Айті Сервіс» за вересень 2016р., ТОВ «Топкрафт» за вересень 2016р., ТОВ «Моріс Інформ» за вересень 2016р., ТОВ «Крафт Де Трейд» за вересень 2016р.

Вказані висновки ґрунтуються на аналізі податкової інформації зібраної посадовими особами ДФС щодо вищевказаних підприємств (т. 2 а.с.62-140).

Відповідно до п.п. 14.1.171 п. 14.1. ст. 14 ПК України податкова інформація - у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з пунктом 3 статті 8 Закону України від 16.07.1999р. № 996 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон України №996) визначено, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

У відповідності до п.2 ст.3 Закону №996, податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, що ведеться підприємством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які згідно з Законом є документами, що містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Статтею 9 Закону України № 996 встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно п.2.4 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.95р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. №168/704, визначено, що:

- первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем надано копії фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Сонкей»: договір поставки від 25.07.2016р. №25/1-16 щодо придбання хімічної продукції та запчастин; видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, докази оплати вартості товару, сертифікати (паспорт) якості (т. 1 а.с. 63-78, 194-204).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Логістична група»: договір поставки від 25.07.2016р. №250716 щодо придбання хімічної продукції та запчастин; видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, докази оплати вартості товару, сертифікати (паспорт) якості (т.1а.с.79-93, 205-221).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Кольт Інвест»: договір поставки від 31.08.2016р. №68 щодо придбання хімічної продукції та запчастин; видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, докази оплати вартості товару (т.1а.с.94-100, 222-226).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Актив Айті Сервіс»: договір поставки від 14.09.2016р. №1409/16, договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг від 01.09.2016р. №0109/16; видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, докази оплати вартості товару, акти приймання виконаних робіт (т.1а.с.101-137, 227-248).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Топкрафт»: договір поставки від 01.09.2016р. № 0209; видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, докази оплати вартості товару (т. 1 а.с.138-149, т.2а.с.1-9).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Моріс Інформ»: договір поставки від 01.09.2016р. №1/9-16; видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, докази оплати вартості товару (т.1а.с.150-169, т.2а.с.10-22).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Крафт Де ТРейд»: договір поставки від 01.09.2016р. №1-11; видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, докази оплати вартості товару (т.1а.с.170-176, т.2а.с.23-29).

Крім того, позивачем, як на підтвердження використання у власній діяльності автотранспорту, надано копію договору оренди (найму) транспортних засобів від25.07.2016р. укладеного між фізичною особою ОСОБА_5 та позивачем (т.1а.с.60-62).

В ході дослідження податкової інформації зібраної посадовими особами ДФС, яка долучена до матеріалів справи судом встановлено наступне (т.2а.с.62-140).

Вище перелічені контрагенти позивача вводили в господарський обіг товар, в т.ч. і шляхом реалізації позивачеві, джерела походження якого неможливо встановити, оскільки номенклатура придбаних товарів відрізняється від номенклатури товарів реалізованих.

Позивачем не надано доказів, які свідчили, що отримана від постачальників хімічна продукція використовується у власні господарській діяльності.

Наявність укладених між позивачем та його контрагентами цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

В податкових відносинах не може застосовуватися стаття 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідні відносини у сфері оподаткування регулюються підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України. Указана норма встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку в тому, що в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків.

Зазначена норма поширюється також і на кваліфікацію господарських операцій з метою формування платником податків витрат для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість. За змістом указаної норми відповідні витрати і податковий кредит вважаються сформованими платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

При цьому з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Зміст податкової інформації зібраної посадовими особами ДФС свідчить саме про неможливість здійснення контрагентами позивача господарських операцій через відсутність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів.

З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що докази надані позивачем на підтвердження реальності господарських операцій за участю ТОВ «Сонкей» за липень 2016р., ТОВ «Логістична група» за липень 2016р., ТОВ «Кольт Інвест» за серпень 2016р., ТОВ «Актив Айті Сервіс» за вересень 2016р., ТОВ «Топкрафт» за вересень 2016р., ТОВ «Моріс Інформ» за вересень 2016р., ТОВ «Крафт Де Трейд» за вересень 2016р. не можуть вважатись безумовною підставою для встановлення факту реальності здійснення господарських операцій.

Таким чином, в ході розгляду справи судом не встановлено неправомірності дій відповідача під час визначення позивачеві податкових зобов'язань, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову Приватного підприємства "Хімпостачавто" (код 40432894, вул.Героїв України, 94, м.Світловодськ, Кіровоградська область, 27500) до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (код 39393501, вул. В. Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006) про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 31 травня 2017 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 27.02.2018р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник