Справа № 815/6577/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6577/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Аракелян М.М.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УСПЕНІВСЬКЕ (вул. Кишинівська, 73, с. Успенівка, Саратський район, Одеська область, 68242) до Державної фіскальної служби України (Львівська пл. 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю УСПЕНІВСЬКЕ (вул. Кишинівська, 73, с. Успенівка, Саратський район, Одеська область, 68242), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ УСПЕНІВСЬКЕ має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення за вересень 2015 року у розмірі 800000 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість; зобовязати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ УСПЕНІВСЬКЕ має право реєструвати податкові накладні та/аобо розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину відємного значення за вересень 2015 року у розмірі 800000 грн. з подальшим відображенням відповідного збільшення у Витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Ухвалою суду від 19 грудня 2017 року адміністративний позов ТОВ «УСПЕНІВСЬКЕ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час моніторингу Єдиного реєстру податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ ним установлено, що станом на 15.11.2017 року о 08:02 год сума податку, на яку платник податку на додану вартість ТОВ «УСПЕНІВСЬКЕ» мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ складала 699946,68 грн. Проте, станом на 16.11.2017 року о 08:39 год. така сума податку складала 93153,83 грн.

Зокрема, у витягу за 16.11.2017 року № 166439 зявився пункт 6 «Загальна сума перевищення податкових зобовязань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі» із зазначенням суми 800 000,00 грн.

Як зазначає позивач, станом на 02.09.2015 року сума ліміту складала 768153,68 грн. При реєстрації 02.09.2015 року в Єдиному реєстрі податкової накладної № 23/2 від 31.08.2015 - сума ПДВ по операції 400 000,00 грн., ліміт підприємства зменшився і склав 368 153,68 грн. Станом на 15.09.2015 року сума ліміту складала 870 998,97 грн. При реєстрації 15.09.2015 року в Єдиному реєстрі податкової накладної № 6/2 від 03.09.2015 - сума ПДВ по операції 400000,00 грн., ліміт підприємства зменшився і склав 470 998,97 грн. Станом на 28.09.2015 року сума ліміту складала 416407,67 грн. При реєстрації 29.09.2015 року в Єдиному реєстрі розрахунку коригування № 4 від 28.09.2015 р. до податкової накладної № 23/2 від 31.08.2015 - сума ПДВ по операції -400000,00 грн., ліміт підприємства збільшився і склав 816 407,67 грн. При реєстрації 29.09.2015 року в Єдиному реєстрі розрахунку коригування №1 від 28.09.2015 року до податкової накладної № 6/2 від 03.09.2015 - сума ПДВ по операції -400000,00 грн., ліміт підприємства збільшився і склав 1 216 407,67 грн. Одразу же після реєстрації Єдиному реєстрі податкової накладної № 53 від 03.09.2015 - сума ПДВ по операції 400 000,00 грн., ліміт підприємства зменшився і склав 816 407,67 грн. та відповідно після реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 52 від 31.08.2015 - сума ПДВ по операції 400 000,00 грн., ліміт підприємства також зменшився і склав 416407,67 грн. На думку позивача, вищезазначене свідчить про те, що ще у вересні 2015 року сума податку, на яку ТОВ «УСПЕНІВСЬКЕ» мало право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних була зменшена позивачем самостійно на 800 000,00 грн. За таких обставин Державна фіскальна служба України безпідставно не включила суму від'ємного значення 800 000 грн. в розрахунок реєстраційної суми, на яку ТОВ «Успенівське» має право зареєструвати податкові накладні в системі електронного адміністрування.

Враховуючи викладене, позивач 27.11.2017 року та 07.12.2017 року звернувся до відповідача з вимогою провести коригування та збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ «Успенівське» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за вересень 2015 року у розмірі 800 000 грн. з подальшим відображенням відповідного збільшення у Витягу з системи електронного адміністрування ПДВ. Проте, як зазначає позивач, відповідачем вказані звернення були проігноровані, що зумовило підстави для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 19 грудня 2017 року відповідачу було встановлено строк на подання відзиву на позовну заяву протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Зазначену ухвалу від 19 грудня 2017 року ДФС України отримало 10 січня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 19.02.2018 року відзив на адміністративний позов від відповідача до суду не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УСПЕНІВСЬКЕ» проводило господарські операції з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бессарабія-Агро».

Як вбачається з матеріалів справи, відносини між позивачем та ТОВ «Бессарабія-Агро» відображені у поданій позивачем до контролюючого органу податковій звітності.

Так, 31.08.2015 року позивачем, при здійсненні господарських операцій, на суму 2400000,00 грн., в т.ч. ПДВ 400000,00 грн. за договором купівлі-продажу, про що була складена податкова накладна № 23/2 від 31.08.2015 року, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією № 1.

03 вересня 2015 року складено податкову накладну № 6/2 від 03.09.2015 року, яку було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до квитанції № 1. Згідно з зазначеною накладною позивач на підставі виконання договору купівлі-продажу отримав 2400000,00 грн., в т.ч. ПДВ 400000,00 грн.

При складанні податкових накладних № 23/2 від 31.08.2015 р. та №6/2 від 03.09.2015 р. позивачем було допущено технічну помилку в зазначенні номеру накладної через дріб.

28.09.2015 року позивачем було складено розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме: розрахунок № 4 від 28.09.2015 року до податкової накладної № 23/2 від 31.08.2015 року, який зареєстровано 29.09.2015 року за номером НОМЕР_1; розрахунок № 1 від 28.09.2015 року до податкової накладної № 6/2 від 03.09.2015 року, що зареєстрований 29.09.2015 року за номером НОМЕР_2.

Враховуючи вищезазначене, позивачем було складено накладна №52 від 31.08.2017 року на загальну суму 2 400 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 400 000,00 грн., яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (№) та № 53 від 03.09.2017 на загальну суму 2400 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 400000,00 грн., яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за (№)

Як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з додатками та з урахуванням уточнень ТОВ «УСПЕНІВСЬКЕ» за період серпень-вересень 2015 року в повній мірі відображено вищевказані господарські операції у податковій звітності.

Як вбачається з податкової декларації з ПДВ за серпень 2015 року в загальний обсяг постачання по операціям на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою позивачем було включено обсяг постачання в сумі 2400000,00 грн., в т.ч. ПДВ 400000,00, що виник по податковій накладній №23/2 від 31.08.2015 року.

29 вересня 2015 року позивачем був поданий уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за серпень 2015 року, в якому з загального обсягу по операціях на митній території, що оподатковуються за основною ставкою виключено обсяг постачання в сумі 2 400000,00 грн., в т.ч. ПДВ 400 000,00 грн.

Уточнюючим розрахунком до зазначеної декларації включено обсяг постачання в сумі 2400000,00 грн., в т.ч. ПДВ 400000,00 грн., згідно податкової накладної № 52 від 31.08.2017 року.

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 19.10.2015 року за вересень 2015 року позивачем до загального обсягу постачання по операціям на митній території України був виключений обсяг постачання в сумі 2400000,00 грн., в т.ч. ПДВ 400000,00 грн. згідно з податковою накладною №6/2 від 03.09.2015 року у рядку 8.2.1, що підтверджується розрахунком коригування №1 від 28.09.2015 року до податкової накладної № 6/2 від 03.09.2015 року.

Згідно з уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 29.09.2015 року позивачем відображено обсяг постачання в сумі 2400 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 400000,00 грн. за податковою накладною №52 від 03.09.2015 року.

Вищезазначене підтверджується розшифровками податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, які додаються до податкових декларацій ТОВ «УСПЕНІВСЬКЕ», а також квитанціями про отримання контролюючим органом податкової звітності позивача

Проте, відповідачем не збільшено суми податку на додану вартість, на яку позивач має право реєструвати накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зумовило виникнення спору в суді.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.46.1 ст.46 Податкового Кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

У відповідності до пп. 49.11.1, пп. 49.11.2 п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з пп.49.11.1, пп.49.11.2 п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» № 643-VІІІ від 16.07.2015 року, який набрав чинності з 29.07.2015 року, внесено зміни та запроваджено особливий порядок формування суми податку, на яку позивач матиме право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену згідно з п. 200-1.3 ст. 200-1 розділу V цього Кодексу.

У відповідності до п. 34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене п. 200-1.3 ст. 200-1 Кодексу, та значення усіх її складових, визначених Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових НаклОтр, НаклВид та Митн, що були сформовані починаючи з 01.07.2015 року. Також, відповідно до п. 34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України передбачено, що після зазначеного обнуління реєстраційна сума (SНакл) зареєстрованим платникам податку автоматично збільшується контролюючим органом: 1) на суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/4 квартали (т. з. «овердрафт»); 2) протягом 10 календарних днів після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» на суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 року; 3) до 31.07.2015 року на суму від'ємного значення податку, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму від'ємного значення податку, не погашеного станом на 01.07.2015 року, та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року/II квартал 2015 року.

Як встановлено судом та підтверджується витягами щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ від 15.11.2017 року №156338 та від 16.11.2017 року №166439 така сума складала 699946,68 станом на 15.11.2017 року та відповідно -93153,83 грн. станом на 16.11.2017 року.

Згідно з інформацією зазначеною у витягах в розрізі операцій з системи електронного адміністрування ПДВ станом на 02.09.2015 року сума ліміту ТОВ «УСПЕНІВСЬКЕ» складала 768 153,68 грн., яка зменшилась до 368153,68 грн. після реєстрації податкової накладної №23/2 від 31.08.2015 року. При цьому, сума ліміту ТОВ «УСПЕНІВСЬКЕ» станом на 15.09.2015 року складала 870998,97 грн. проте, після реєстрації податкової накладної №6/2 від 03.09.2015 року зазначений ліміт збільшився до 816407,67 грн.

Судом встановлено, що 29.09.2015 року після реєстрації в ЄДР розрахунку коригування №1 від 28.09.2015 року до податкової накладної № 6/2 від 03.09.2015 ліміт позивача збільшився і склав 1216 407,67 грн.

Проте, згідно фактичних обставин справи, які підтверджуються матеріалами справи, після реєстрації позивачем в ЄДР ПН/РК податкової накладної №52 від 31.08.2015 року та податкової накладної №53 віл 03.09.2015 року ліміт ТОВ «УСПЕНІВСЬКЕ» зменшився до суми у розмірі 416407,67 грн.

Тобто, згідно даних системи електронного адміністрування ПДВ після реєстрації «Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок» контролюючим органом не було збільшено суми податку на додану вартість, реєстраційної суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄДР ПН/РК у відповідності до положень статті 201-1 ПК України.

Положеннями статті 200 Податкового кодексу України встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Згідно з п. 200.1. ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.

У відповідності до п. 200-1.1 ст. 200-1 ПК України встановлено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 200-1.2 ст. 200-1 ПК України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу.

Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Згідно з п.200-1.3 ст. 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ; де: УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; УПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Під час розрахунку показника ?ПопРах також враховується сума коштів у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобовязань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Порядок та строки врахування таких сум у системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Не враховуються в обрахунку показника ?ПопРах суми, зараховані на рахунки платників у системі електронного адміністрування податку з: а) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання сільськогосподарських товарів/послуг (крім зернових та технічних культур та продукції тваринництва, визначених у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу); б) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання зернових та технічних культур, визначених у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу; в) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання продукції тваринництва, визначеної у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу.

?Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Показник ?Овердрафт щокварталу (протягом перших шести робочих днів такого кварталу) підлягає автоматичному перерахунку з урахуванням показника середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців станом на дату такого перерахунку, були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу. Такий перерахунок здійснюється шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком.

Платникам податку, які станом на 1 січня 2016 року зареєстровані платниками податку на додану вартість менш як 12 звітних (податкових) місяців, а також платникам, зареєстрованим платниками податку на додану вартість після 1 січня 2016 року, - таке збільшення здійснюється протягом перших шести робочих днів кварталу, що настає за кварталом, в якому строк такої реєстрації досягає 12 звітних (податкових) місяців.

УНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобовязань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників УНаклОтр та УНаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників УНаклОтр, УНаклВид та УМитн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми УНакл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Сума ?Накл платника, реорганізованого шляхом приєднання, злиття, перетворення, сформована на момент державної реєстрації припинення юридичної особи, використовується під час обрахунку суми ?Накл правонаступника такого платника податку.

Сума ?Накл платника, реорганізованого шляхом поділу (з якого здійснюється виділ), сформована на момент державної реєстрації припинення юридичної особи такого платника (державної реєстрації створення юридичної особи правонаступника), використовується під час обрахунку суми ?Накл правонаступника такого платника податку пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом.

Згідно з п. 200-1.4 ст. 200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу; б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобовязань з цього податку; в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України; г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобовязань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.4-1 статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200-1.5. ст. 200-1 ПК України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобовязань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобовязань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобовязань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Кошти, що надійшли на рахунки, визначені у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті, автоматично перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунок такого платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на спеціальний рахунок такого платника протягом наступного операційного дня. Реквізити такого спеціального рахунка платник - сільськогосподарське підприємство, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зобовязаний зазначати у податковій звітності з податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що оскільки контролюючим органом уточнені розрахунки податкової звітності прийнято та визнано податковою звітністю відповідач мав провести відповідне коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних щодо визначення величини відємного значення відповідно до податкових декларацій за вересень 2015 року.

Таким чином, з огляду на бездіяльність відповідача, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку платник податку має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄДР ПН/РК, суд дійшов висновку, що доводи позивача підтверджуються належними доказами, а позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача, а також не надіслано відзиву на позов.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням того, що на момент розгляду справи від відповідача не надійшло заперечень та не надано доказів по справі, суд кваліфікує це як визнання позовних вимог.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УСПЕНІВСЬКЕ» підлягають задоволенню частково, крім вимоги «…з подальшим відображенням відповідного збільшення у Витягу з системи електронного адміністрування ПДВ».

Суд звертає увагу, що задоволення такої вимоги призведе до ухвалення умовного рішення, оскільки його виконання буде повязане із діями (наміром) позивача платника податків з направлення електронного запиту для отримання відомостей з системи електронного адміністрування ПДВ засобами клієнтського програмного забезпечення, що є неприпустимим згідно ч.7 ст.246 КАС України.

Відповідно до ч.7 ст.246 КАС України висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення), відтак у задоволенні цієї частини вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позовні вимоги ТОВ «УСПЕНІВСЬКЕ» задоволені частково, але суд вважає за необхідне стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача повну суму судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3200грн., який сплачено за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 139, 241-243, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю УСПЕНІВСЬКЕ до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «УСПЕНІВСЬКЕ» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за вересень 2015 року у розмірі 800000 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «УСПЕНІВСЬКЕ» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за вересень 2015 року у розмірі 800000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УСПЕНІВСЬКЕ суму сплаченого судового збору в розмірі 3200 (три тисячі двісті)грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.