Справа № 821/2084/17
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/2084/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Васильєва В.В.,

за участю:

позивача - ФОП ОСОБА_1,

представника відповідача - Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 22 грудня 2017 року № 474558/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної складеної ФОП ОСОБА_1 від 30 листопада 2017 року № 31 на загальну суму з податку на додану вартість 70000,00 грн.;

зобов'язати відповідача зареєструвати податкову накладну складену позивачем від 30 листопада 2017 року № 31 на загальну суму з податку на додану вартість 70000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 02.03.2015 р. між ФОП ОСОБА_1 та ПП "Гелиос-Транс" був укладений договір оренди. На виконання вимог договору був складений акт здачі-прийняття робіт на загальну суму 420000,00 грн. у тому числі ПДВ 20% - 70000,00 грн. за оренду майна за листопад 2017 р. В результаті чого, було складено та направлено до податкового органу для реєстрації податкову накладну на вищевказану суму. Однак, реєстрацію було зупинено з причин невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 68.20. Позивач направив повідомлення з поясненням та підтверджуючими документами. 22.12.2017 р. позивач отримав рішення про відмову у реєстрації податкової накладної з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної. Позивач не згоден з таким рішенням та вважає його необгрунтованим.

02.01.2018 р. ухвалою суду позовна заява залишена без руху.

29.01.2018 р. відкрито спрощене провадження у справі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.03.2015 р. між ПП "Гелиос-Транс" (орендар) та ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) був укладений договір оренди нерухомого майна № 02-03-15, предметом якого є передача в строкове платне користування (оренду) нерухомого майна - приміщення та прилеглої до нього території загальною площею 200 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належне орендодавцю на праві власності.

Відповідно до акту № ОУ - 0000026 здачі-прийняття робіт (надання послуг), складеного на виконання вимог вищезазначеного договору, оренда території за листопад 2017 р. склала 350000,00 грн. ПДВ 20% - 70000,00 грн. Загальна вартість робіт з ПДВ 20% - 420000,00 грн.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України (тут і далі в редакції від 09.11.2017 р., що була чинною з 03.12.2017 р. по 01.01.2018 р.) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання зазначених вимог Закону позивачем 30.11.2017 р. виписано податкову накладну № 31 та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У зв'язку із зупиненням реєстрації податкової накладної, позивачем на виконання вимог податкового органу, направлено повідомлення № 4 від 18.12.2017 р. щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з поясненнями.

22.12.2017 р. рішенням комісії ДФС України № 474558/НОМЕР_1 відмовлено ФОП ОСОБА_1 у реєстрації податкової накладної № 31 на загальну суму 420000,00 грн. в Єдиному реєстрі ПН з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства або не є достатніми для прийняття комісією рішення про відповідну реєстрацію.

Позивач у справі подав скаргу до ГУ ДФС у Херсонській області щодо зупинення реєстрації податкових накладних, у відповідь на яку отримав лист із роз'ясненнями про можливість оскарження рішення комісії у судовому порядку.

В матеріалах справи наявні податкові накладні, складені за такий самий вид послуги згідно з ДКПП, що були подані позивачем за попередні періоди, а також, є відповідні квитанції, що підтверджують реєстрацію вказаних накладних.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним діям та рішенням Державної фіскальної служби України, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки з питань відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту) та з інших питань.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами зазначених перевірок, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до п.п. 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Постановою КМУ від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В судовому засіданні позивач посилався на відсутність в оскаржуваному Рішенні обґрунтувань, на підставі яких Комісією відмовлено в реєстрації ПН. Зазначений факт унеможливлює та фактично позбавляє позивача права не тільки надати документи, підтверджуючі його господарську діяльність, але і належним чином оскаржити рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної.

З огляду на матеріали справи, оскаржуване рішення від 22.12.2017 року № 474558/НОМЕР_1, не містить жодної конкретної інформації, щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення щодо конкретної податкової накладної чи додатково наданих позивачем документів.

Суд зазначає, що орган влади зобов'язаний "виправдати" свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Вмотивоване рішення дає можливість його оскаржити та отримати перегляд в судовому порядку.

Оскаржуване позивачем Рішення Комісії ДФС України № 474558/НОМЕР_1 від 22.12.2017 є актом індивідуальної дії.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовчий характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Дана позиція висловлена в правовому висновку Верховного суду України (постанова від 01.12.2009 року № 09/236).

А тому, суд вважає, що оскаржуване Рішення ДФС України є нечітким та незрозумілим, зокрема, не тільки для платника податків, а й для інших суб'єктів правовідносин та суду. Воно є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною у реєстрації якої було відмовлено.

З Рішення контролюючого органу не зрозуміло чому не враховані пояснення позивача, не надана оцінка направленим ним документам та відсутнє посилання на норми Закону, якими відповідач обґрунтовує своє рішення.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, 73003, РНОКПП НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 22 грудня 2017 № 474558/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної, складеної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, від 30 листопада 2017 року № 31 на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 70 000 гривень.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну, складену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, від 30 листопада 2017 року № 31 на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 70 000 гривень.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, 73003, РНОКПП НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200,00 грн (три тисячі двісті гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27 лютого 2018 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8