Справа № 804/8774/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2018 року Справа № 804/8774/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консорціум» до Відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання недійсним витягу, визнання протиправними дій,
15 грудня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Консорціум" до Відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про:
- визнання недійсним витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 04.07.2017 за №3/030717/03-07, виданого Відділом у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області;
22.06.2017 позивачем було отримано відповідь від відповідача по справі за № 28-4-0.38-680/107-17, згідно до якої ТОВ «Консорціум» рекомендовано звернутися до Центру надання адміністративних послуг (ЦНАПу) у м. Дніпро із заявою, до якого додається копія документа, що підтверджує речові права на земельну ділянку.
Що стосується земельних ділянок, які перебувають у використанні позивача, то інформація щодо коду класифікації виду цільового призначення земельних ділянок (КВЦПЗ) не внесена до Державного земельного кадастру, оскільки було виявлено помилку у цільовому призначенні, яка в подальшому була виправлена, а тому на виконання вимог Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 відповідачем при формування витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки було застосовано значення Кф на рівні 2,0. Отже, відповідач діяв в межах повноважень, та у спосіб, визначений чинними нормативно-правовими актами та жодним чином не допускав порушення прав позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року відкрито провадження у справі № 804/8774/17 та призначено підготовче засідання на 17 січня 2018 року на 13:00.
17 січня 2018 року розгляд справи відкладено на 31 січня 2018 року о 14:00, у зв'язку із неявкою відповідача.
31 січня 2018 року розгляд справи відкладено до 06 лютого 2018 року о 13:00.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 закрито підготовче провадження у справі № 804/8774/17 та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні на 12 лютого 2018 року на 13:15.
В судове засідання 12.02.2018 представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою повноважного представника, яка міститься в матеріалах справи. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання 12.02.2018 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються цим Кодексом, Конституцією України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Справляння орендної плати за землю, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України (далі - ПК України).
З 01 січня 2015 року відповідно до пункту 10.1 статті 10 ПК України плата за землю належить до місцевих податків.
Згідно зі ст. 271 ПК України, ст.ст. 5,13 Закону України «Про оцінку земель», ст. 201 Земельного кодексу України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Згідно з п. 286.1. ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
На вказане звернення листом від 22.06.2017 вих. №28-4-0.38-680/107-17 Відділ у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомив позивача, що його звернення було розглянуто та для отримання нового витягу йому слід звернутися до Центру надання адміністративних послуг у м. Дніпро.
На вказану заяву Відділом Держгеокадастру у м. Дніпро Дніпропетровської області надано лист Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10.07.2017, згідно якого позивача повідомлено про проведення службової перевірки щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.
Позивач не погоджується із означеною позицією відповідача, наголошуючи на тому, що вказані обставини суперечать наданим доказам, а самостійне виправлення помилки є безпідставним та здійсненим неправомірно.
Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг» від 1 серпня 2011 р. № 835 з подальшими змінами, затверджено переліки адміністративних послуг, що надаються на платній та безоплатній основі Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами.
Вищевказаною постановою, окрім іншого, передбачено надання територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру адміністративної послуги: видача витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Відповідно до пункту 2-1 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 р. № 213 з подальшими змінами, дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.
Отже, надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є адміністративною послугою, надання якої регулюється Законом України «Про адміністративні послуги».
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про адміністративні послуги», передбачено, що виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються: 1) найменування адміністративної послуги та підстави для її одержання; 2) суб'єкт надання адміністративної послуги та його повноваження щодо надання адміністративної послуги; 3) перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги; 4) платність або безоплатність надання адміністративної послуги; 5) граничний строк надання адміністративної послуги; 6) перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адміністративні послуги», дії або бездіяльність посадових осіб, уповноважених відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністраторів можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.
01.01.2017 набрав чинності наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» (далі Порядок).
У додатку 1 до Порядку визначені всі Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф), визначені відповідно до категорії земель та конкретного коду КВЦПЗ. Разом з тим, у примітці додатку 1 до Порядку зазначено, що: для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0; у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.
Відділом у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надана відповідь за №28-4-0.38-680/107-17, згідно якої Товариству з обмеженою відповідальністю «Консорціум» рекомендовано звернутися до Центру надання адміністративних послуг (ЦНАПу) у м. Дніпро із заявою, до якого додається копія документа, що підтверджує речові права на земельну ділянку.
Пунктом 177-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить відомості про земельну ділянку та права на неї, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, крім персональних даних, які є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі (реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта громадянина України, місце проживання, дата народження фізичної особи). У витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зокрема зазначаються дані про цільове призначення земельної ділянки, що міститься в даних Державного земельного кадастру (Додаток 47 до Порядку ведення Державного земельного кадастру).
У той же час, згідно до додатку 1 до Порядку коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) з цільовим призначенням - 03.15 (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови) визначається у розмірі 0.7, який і підлягає застосуванню на час видачі витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку на земельну ділянку від 04.07.2017 та допущеної відповідачем бездіяльності .
Окрім того, у відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у реєстрі, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.
Згідно зі ст.11 цього Закону, відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Зміна вимог державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали державним стандартам, нормам та правилам, технічним регламентам.
Отже, жодним нормативним актом не передбачено скасування, оновлення та/або обов'язок користувачів (орендаторів) земельних ділянок заміни кодів цільового використання землі, внесених до Державного земельного кадастру згідно Українського класифікатора цільового використання землі.
У п.п. 9 пункту 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру зазначено, що до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів належать, зокрема, виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту.
Відповідно до п. 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами, зокрема, у формі витягу з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру.
Положеннями ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що у разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.
Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.
Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.
Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.
Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.
Отже, законодавством передбачено порядок виправлення помилок, допущених у відомостях про земельну ділянку.
Проте, повноваження щодо анулювання чи відкликання наданого раніше витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку у відповідача відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.06.2017 р. по справі № 808/2078/14.
У відповідності до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. №3613-VI (далі - Закон №3613-VI), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Відповідно до ч.3 ст.5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Статтею 151 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, серед іншого, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.
За приписами ч.1 ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Частиною 1 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.
У відповідності до ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Виправлення технічної помилки у відомостях Державного земельного кадастру, яка була допущена не з вини органу, що здійснює його ведення, здійснюється за плату, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.
Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.
Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051).
Відповідно до пп.6 п.6 Порядку №1051 до повноважень Державного кадастрового реєстратора Держземагентства належить виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту.
Процедура виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру, наведена у п.п.138-161 Порядку №1051.
Так, у п.138 Порядку №1051 визначено, що помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії.
Відповідно до п. 151 Порядку №1051, у разі виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, органом, що здійснює його ведення (в тому числі після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою), зазначений орган у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересованій особі згідно з додатком 36 та виправляє зазначену помилку відповідно до пунктів 140 - 148 цього Порядку.
У повідомленні про виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, органом, що здійснює його ведення, зазначаються суть виявлених помилок та можливі шляхи їх виправлення.
Згідно з п.156 Порядку №1051 виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.
Пунктом 145 Порядку №1051 передбачено, що у протоколі виправлення помилки зазначаються: 1) дата та номер протоколу; 2) реєстраційний номер повідомлення про виявлення технічних помилок (за наявності); 3) відомості про документ, в якому виявлено технічну помилку (витяг, довідку з Державного земельного кадастру, викопіювання з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру), а саме: назва, реєстраційний номер та дата видачі; 4) відомості про особу, яка звернулася з повідомленням про виявлення технічної помилки (за наявності), зазначені у підпункті 3 пункту 72 цього Порядку; 5) суть виявлених помилок; 6) відомості про Державного кадастрового реєстратора, який здійснив виправлення технічної помилки; 7) дані про об'єкт Державного земельного кадастру, у відомостях щодо якого виявлено технічну помилку.
Протокол виправлення помилки у паперовій формі підписується Державним кадастровим реєстратором та засвідчується його печаткою, а в електронній формі - власним електронним цифровим підписом.
Виправлення технічної помилки здійснюється Державним кадастровим реєстратором у Державному земельному кадастрі, витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру та всіх документах, які створюються під час ведення Державного земельного кадастру (в електронній та паперовій формі) та містять відповідні відомості, шляхом повторного виготовлення (в електронній та паперовій формі) відповідних документів (їх аркушів) (п. 146 Порядку №1015).
У відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.
Твердження відповідача про наявність помилки у відомостях Державного земельного кадастру з 2013 року, а саме: зазначення цільового призначення земельної ділянки з кодом 03.14 у витягу від 19.09.2013, яка була виправлена шляхом зміни відомостей Державного земельного кадастру та зазначення коду 03.15 може лише свідчити про виконання наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України 28.09.2012 №587, яким внесені зміни до Класифікації видів цільового призначення земель та встановлено, що підрозділи 03.14, 03.15 вважати відповідно підрозділами 03.15, 03.16.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати недійсним витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.07.2017 за № 3/030717/03-07, виданий Відділом у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова