Справа № 815/75/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/75/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача Рога С.І. за довіреністю ,

представника відповідача Шлапака Т.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ПП "Екомед Південь" (67541, Одеська область, Лиманський район, с. Першотравневе, вул. Миру, буд.7) до Головного управління Держпраці в Одеській області (65044, м. Одеса, проспект Шевченка,2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу №55 від 11.12.2017 року,-

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ПП "Екомед Південь" до Головного управління Держпромі в Одеській області, в якому позивач просив:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову першого заступника начальника ГУ Держпромі в Одеській області Калайда М.О. про накладання штрафу №55 від 11 грудня 2017 року на ПП «Екомед Південь».

09.01.2018 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначенням справи до судового засідання.

09.01.2018 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання ПП «Екомед Південь» у вжитті заходів забезпечення позову.

05.02.2018р. усною ухвалою, яка відображена в протоколі судового засідання, суд ухвалив задвольнити клопотання представника позивача та викликати в судове засідання свідка ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ГУ Держпраці в Одеській області здійснило перевірку ПП «Екомед Південь» щодо додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки складено акт № 15-01-006/0331 від 24.11.2017 р., в якому як порушення зазначено не проведення з травня 2017 р. індексації заробітної плати 8 працівникам ПП «Екомед Південь», що на думку перевіряючого є порушенням вимог ч.5 ст. 95 КЗпП України та ст.33 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до постанови про накладання штрафу №55 від 11.12.2017 р. яка винесена першим заступником начальника ГУ Держпраці в Одеській області Калайдою М.О. на підставі абз. 4 ч.2 ст.265 КЗпП України на ПП «Екомед Південь» накладено штраф у розмірі 256 000,00 грн.

ПП «Екомед Південь» не погоджується з висновками позапланової виїзної перевірки, оскільки при прийняті оскаржуваної постанови висновки про порушення позивачем вимог трудового законодавства та накладання штрафу зроблені відповідачем на підставі припущень та довільного трактування вимог законодавства України, а також з грубим порушенням порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві (а.с.4-10).

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с.76-79).

Представник відповідача в обґрунтування відзиву зазначив, що за результатами проведення інспекційного відвідування ПП «Екомед Південь» встановлено порушення законодавства про працю про, що складено акт.

01.12.17 р. на підставі акта №15-01-006/0331 від 24.11.2017 р. прийнято рішення №058 щодо розгляду справи про накладання штрафу.

Представник відповідача зазначив, що ПП «Екомед Південь» було повідомлено належним чином за 5 днів до розгляду справи щодо вирішення питання про накладання штрафу.

11.12.2017 р. першим заступника начальника Головного управліня Калайдою М.О. винесено постанову №55 про накладання штрафу на ПП «Екомед Південь» у розмірі 256 000,00 грн.

На думку представника відповідача постанова про накладання штрафу уповноваженою посадовою особою №55 від 11.12.2017 р. є законною обґрунтованою, правомірною та була складена відповідно до вимог чинного законодавства.

07.02.2018 р. представник позивача надав відповідь на відзив в якому зазначив, що ПП «Екомед Південь» повністю виконує вимогу щодо мінімальних соціальних гарантій найманим працівникам. Всі працівники ПП «Екрмед Південь» отримують заробітну плату не менше ніж мінімально встановлено законодавством - на час перевірки у розмірі 3200 грн.

Також представник позивача зазначив, що уповноваженою особою ГУ Держпраці в Одеській області не взято до уваги той факт, що позивач зазначеним а акті працівникам підприємства виплачує зарплату на рівні мінімальної у сумі 3200 грн. Крім того навіть на зарплату у сумі 3200 грн. кожному працівнику була нарахована індексація згідно розрахунково-платіжної відомості від 01.11.2017 р., а сама індексація виплачена згідно з видатковими касовими ордерами від 01.11.2017 р.

Таким чином, твердження суб'єкта владних повноважень про нібито допущені ПП «Екомед Південь» порушення в цій частині не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, оскільки у жодному нормативному акті не вказано, що індексацію заборонено виплачувати окремо, а не разом із зарплатою.

21.02.2018 р. представник відповідача надав заперечення на адміністративний позов в обґрунтування якого зазначив, що згідно з представлених для аналізу документів підприємства, а саме відомостей нарахування та виплати заробітної плати за 2017 р., де передбачено проведення індексації при її наявності було встановлено, що на підприємстві не здійснюється індексація заробітної плати працівникам з червня 2017 р. по день інспекційного відвідування, що поруiує вимоги ч.5 ст.95 КЗпП України та ст.33 Закону України «Про оплату праці».

Представник відповідача надав письмові заперечення в яких зазначив, що факт не здійснення нарахування та індексації підтвердила бухгалтер підприємства ОСОБА_5

Одночасно з проведенням індексації заробітної плати працівникам Підприємства адміністрація Підприємства повинна була сплатити податок на доходи фізичних осіб та єдиний соціальний внесок.

Також представник відповідача зазначив, що позивач скоївши грубе порушення законодавства про працю, а саме недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці намагається уникнути відповідальності за недотримання трудового законодавства передбаченої Державою.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017 р. ГУ Держпраці в Одеській області прийняло наказ №1416 про проведення інспекційного відвідування за додержанням законодавства про працю у ПП «Екомед Південь» (а.с.82).

09.11.2017 р. ГУ Держпраці в Одеській області видало направлення № 15/01-29-2576 на здійснення інспекційного відвідування (а.с.83).

За результатами перевірки відповідач склав акт перевірки № 15-01-006/0331 від 24.11.2017 р. про додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.84-87).

В акті перевірки № 15-01-006/0331 від 24.11.2017 р. зафіксовані порушення трудового законодавства а саме: ч.3 ст.24 КЗпП України, абз.2 ч.1 ПКМУ №413, ч.2 ст.52 КЗпП України, ч.2 ст.53 КЗпП України, ч.2 ст.30 ЗУ «Про оплату праці», ст.57 КЗпП України, ст.69 КЗпП України, ч.5 ст.95 КЗпП України та ст.33 п.5 Закону України «Про оплату праці», Порядку №1078 тобто на підприємстві не здійснюється індексація заробітної плати всім працівникам на протязі з червня 2017 р. по день перевірки. При перегляді штатного розкладу за 2017 р. встановлено, що посадові оклади працівникам підвищили з 01.01.2017 р. зокрема ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5 встановлено оклад у розмірі 3200 грн. Підстава для нарахування та виплати індексації заробітної плати ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5 настала у червні 2017 р. (базовий місяць січень 2017 р.). Однак в порушення вимог п.5 Порядку №1078 індексацію заробітної плати ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5 з травня 2017 р. по день перевірки не проводили нарахування індексації заробітної плати, що порушує вимоги ч.5 ст.95 КЗпП України та ст.33 ЗУ «Про оплату праці».

27.11.2017 р. позивач не погодившись з висновками зазначеними в акті перевірки подав заперечення до ГУ Держпраці в Одеській області (а.с.30-33).

01.12.2017 р. відповідач листом за № 15/01-33-14638 повідомив позивача, що з огляду на викладене у разі його незгоди з результатами проведеної перевірки за ним залишається право оскарження їх у судовому порядку. Також в листі зазначено, що не усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів тягне за собою накладання штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с.34-37).

01.12.2017 р. відповідач на підставі акту перевірки №15-01-006/0331 від 24.11.2017 р. прийняв рішення №058 щодо розгляду справи про накладання штрафу на позивача о 11 год.10 хв. 14.12.2017 р. (а.с.40).

04.12.2017 р. на адресу Головного управління надійшов лист Державної служби України з питань праці про те, що 14.12.2017 р. відбудеться засідання колегії Державної служби України з питань праці (а.с.90).

Згідно з наказом від 12.12.2017 р. №233-вд про службове відрядження перший заступник начальника Головного управління Калайда М.О. вибув у відрядження терміном на 2 дні з 13.12.2017 р. по 14.12.2017 р. до м. Києва (а.с.91).

04.12.2017 р. відповідач прийняв повідомлення №066 про розгляд справи про накладання штрафу на позивача о 14 год. 15 хв. 11.12.2017 р (а.с.92).

04.12.2017 р. відповідач надіслав через електронну пошту повідомлення про розгляд справи щодо вирішення питання про накладання штрафу, в якому зазначена дата розгляду справи 14.12.2017 р. о 11 год. 10 хв., яка буде розглядатися першим заступником начальника Головного управління Калайдою М.О. (а.с.138).

06.12.2017р. відповідач надіслав через електронну пошту повідомлення про перенесення розгляду справи на 11.12.2017р.

11.12.2017 р. відповідач прийняв постанову №55 про накладання штрафу на ПП «Екомед Південь» штраф у розмірі 256 000,00 грн. (а.с.42-43).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень визначена в Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженому наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012р. № 390, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.07.2012р. за №1291/21603 (далі з Порядок № 390).

Згідно з ч.1 ст.265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Частиною 2 ст.265 КЗпП встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абз. 2 ч.2);

- порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз.3 ч.2);

- недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абз.4 ч.2);

- недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України "Про військовий обов'язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абз.5 ч.2);

- порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - п'ятим частини другої цієї статті - у розмірі мінімальної заробітної плати (абз.6 ч.2).

Відповідно до ст.30 Закону України «Про оплату праці», при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який проводиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок №509).

Відповідно п.2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно з п.3 Порядку № 509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Відповідно до п.4 Порядку № 509, справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Пункт 6 Порядку № 509 передбачає, що про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з п.7 Порядку № 509, справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Суд не погоджується з позицією представника позивача про те, що відповідач порушив його право на розгляд справи за участі представника суб'єкта господарювання або роботодавця, оскільки її розгляд відбувся не 14.12.2017р. (дата про яку позивач був повідомлений), а 11.12.2017р. - на три дні раніше, тобто з порушенням дати та часу вказаних в повідомленні №5008 від 01.12.2017р., яке надійшло на електронну пошту позивача.

Так, впродовж судового розгляду справи суд встановив, як про це зазначає сам позивач у своїй позовній заяві, повідомлення №508 від 01.12.2017р. за підписом Головного інспектора ГУ Держпраці ОСОБА_13 надійшло на електронну пошту позивача 04.12.2017р.

В матеріалах справи містяться копії роздруківок з електронної пошти (а.с.93,94,95, 138). Відповідно до змісту вказаних документів повідомлення надходили з електронної скриньки за електронною адресою відправника «ІНФОРМАЦІЯ_1» на електронну скриньку отримувача - «ІНФОРМАЦІЯ_2». Особа, яка здійснювала відправлення, ОСОБА_13, особа, яка приймала пошту, ОСОБА_14. З огляду на зазначені роздруківки, перше повідомлення було відправлено 04.12.2017р. Представник позивача спочатку зазначав, що у позивача інша адреса електронної пошти, а адреса отримувача «ІНФОРМАЦІЯ_2» йому невідома. Однак на вимогу суду надати інформацію про адресу електронної скриньки, через яку позивач отримав повідомлення про розгляд його справи 14.12.2017р., представник позивача надав суперечливу відповідь про те, що позивач взагалі не отримував повідомлення електронною поштою. На запитання суду яким чином позивач отримав повідомлення, представник позивача не надав чіткої відповіді. Таким чином, представник надав суду суперечливі відомості, оскільки в своїй позовній заяві та в нотаріально завіреній заяві власника ПП «Екомед Південь» ОСОБА_15 вказано про існування електронної скриньки та те, що саме 04.12.2017р. вони отримали повідомлення про розгляд справи електронною поштою. В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 підтвердив цей факт, проте не зміг згадати адресу поштової скриньки на яку отримав повідомлення.

З інших роздруківок електронного листування видно, що друге повідомлення про перенесення розгляду на 11.12.2017р. надходило від того самого відправника на адресу того самого одержувача з підтвердженням про отримання даної інформації 06.12.2017р. о 10:03 год., тобто з дотриманням 5-ти денного терміну, встановленого пунктом 6 Порядку № 509.

Таким чином, суд робить висновок, що позивачеві було завчасно відомо про розгляд його справи. При цьому суд зазначає, що, дійсно, пункт 6 Порядку №509 серед повідомлень про розгляд рекомендованим листом, телеграмою, телефаксом, телефонограмою або безпосереднього вручення не передбачає надіслання повідомлень електронною поштою. Однак, суд вважає, з підстав викладених вище, що позивачу завчасно було відомо про дату розгляду його справи 11.12.2017р.. З огляду на даний факт, повідомлення позивача електронною поштою не є значним порушенням при фактичних обставинах даної справи, яке тягне за собою скасування рішення відповідача.

Щодо правомірності прийняття постанови № 55 від 11.12.2017 р. по суті суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що позивач не здійснював індексацію заробітної плати працівникам. При перегляді штатного розкладу за 2017 р. встановлено, що посадові оклади працівникам підвищили з 01.01.2017 р. зокрема ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5 встановлено оклад у розмірі 3200 грн. Підстава для нарахування та виплати індексації заробітної плати ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5 настала у червні 2017 р. (базовий місяць січень 2017 р.). Однак в порушення вимог п.5 Порядку №1078 індексацію заробітної плати ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5 з травня 2017 р. по день перевірки не проводили нарахування індексації заробітної плати.

Дані обставини підтверджуються усними та письмовими поясненнями бухгалтера підприємства ОСОБА_5 про те, що на підприємстві не нараховувалася індексація заробітної плати працівникам, оскільки вона не знала про її нарахування (а.с.99).

Представник відповідача зазначив, що під час проведення інспекційного відвідування на Підприємстві ним було запропоновано адміністрації Підприємства надати всі документи ведення яких передбачено законодавством про працю, у тому числі всі документи які підтверджують нарахування та виплату заробітної плати за 2017 р. Згідно з представленими для аналізу документами підприємства, а саме відомостями нарахування та виплати заробітної плати за 2017 р., встановлено, що на підприємстві не здійснюється індексація заробітної плати працівникам з червня 2017 р. по день інспекційного відвідування, що порушує вимоги ч.5 ст.95 КЗпП України та ст.33 Закону України «Про оплату праці».

Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що індексація зазначеним працівникам проводилася, що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю №Е-00000011 за листопад 2017 р. та видатково касовими ордерами №614, №615, №616, №619, №620, №621, №622, №623 від 01.11.2017 р. (а.с.44-53). При цьому представник позивача наголошує, що зазначені ордери були виписані до проведення перевірки.

Однак суд не бере до уваги дані твердження та звертає увагу на те, що дані документи не були надані ні під час перевірки, ні під час надання заперечень позивача від 27.11.2017 року на акт перевірки №15-01-006/0031 від 24.11.2017р. (а.С.30). Ні в тексті самого заперечення, ні в зазначених додатках до нього не має жодного посилання на вказані документи.

Згідно з ст.33 Закону України «Про охорону праці» індексація заробітної плати проводиться в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата належить індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.95 Кодексу законів про працю України мінімальна заробітна плата належить індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно з ст.19 цього Закону є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Суд встановив, що будь-які інші документи, які підтверджували нарахування та виплату індексації заробітної плати працівникам підприємства під час проведення інспекційного відвідування позивач не надав перевіряючому.

Крім того суд зазначає, що листом від 07.09.2017 р. №2341/0/101-17 Департаментом заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики відкликано лист від 13.02.2017 р. №317/0/101-17/282 (стосовно включення індексації у склад мінімальної заробітної плати), та визнано таким, що втратив чинність.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач з червня 2017 р. не здійснював індексацію зазначеним працівникам оскільки з огляду на надані докази, індексація була здійснена лише з 01.11.2017 р.

Згідно з п.168.1.1 ПК України, податковий агент, який нараховує, виплачує або надає оподаткований дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб. Коли підприємство виплачує заробітну плату своїм працівникам, то одночасно з її виплатою до бюджету сплачується податок на доходи фізичних осіб та єдиний соціальний внесок.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується але не виплачується платнику податку, то податковий агент все одно повинен перерахувати до бюджету суми нарахованого та утриманого єдиного соціального внеску а також утриманого податку на доходи фізичних осіб.

Виходячи з викладеного вище, одночасно з проведенням індексації заробітної плати працівникам підприємства адміністрація підприємства повинна була сплатити податок на доход фізичних осіб та єдиний соціальний внесок.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 р.» від 21.12.2016 р. №1801-VІІІ з 01.01.2017 р. встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 3200 грн.

Тобто сума штрафу розрахована наступним чином: 3200 (розмір заробітної плати) х 10 (десятикратний розмір мінімальної заробітної плати) х 8 (кількість працівників тощо щодо яких скоєно правопорушення) = 256 000,00 грн.

Таким чином, суд робить висновок, що постанова про накладання штрафу уповноваженою посадовою особою відповідача №55 від 11.12.2017 р. прийнята з урахуванням всіх обставин справи, а тому не належить до скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Враховуючи вищевикладене суд робить висновок, що позовні вимоги ПП «Екомед Південь» не належать до задоволення

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

3. Позивач - ПП "Екомед Південь" адреса: 67541, Одеська область, Лиманський район, с. Першотравневе, вул. Миру, буд.7,

Відповідач - Головне управління Держпраці в Одеській області адреса: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка,2

Повний текст рішення складений та підписаний 26 лютого 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.