Справа № 826/16319/17
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 лютого 2018 року № 826/16319/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1) та ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_1) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просили:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у внесенні змін до актових записів про шлюб та про народження;

- зобов?язати відповідача внести зміни до актового запису про шлюб ОСОБА_1 №1446 від 06.05.1978, складеного Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а саме: виправити національність нареченого ОСОБА_1 з «українець» на «поляк»;

- зобов?язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 №62 від 11.01.1979, складеного Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а саме: виправити національність батька дитини ОСОБА_1 з «українець» на «поляк».

В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначають, що зверталися до Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою про внесення змін до актового запису про шлюб заявника №1446 від 06.05.1978, змінивши національність нареченого з «українець» на «поляк» та з заявою про внесення змін до актового запису про народження заявника ОСОБА_2 №62 від 11.01.1979, змінивши національність батька дитини з «українець» на «поляк», але за результатом розгляду вказаних заяв, відповідачем у їх задоволенні було відмовлено.

В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просили задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав суду відзив на адміністративний позов, вказавши про правомірність відмов Деснянського районного в місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

15.12.2017 набула чинності нова редакція КАС України відповідно до пунктів 10, 12 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, на підставі ч. З ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України 08 лютого 2018 року суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22.06.2017 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 належить до національності «поляк».

Позивачі зазначають, що при встановленні вказаного вище факту Деснянським районним судом міста Києва з?ясовано, що батько позивача 1 та дід позивача 2 -ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.02.1932 його батьками зазначені: батько - ОСОБА_4 (без зазначення національності), мати - ОСОБА_5 (національність -«українка»).

Так, дід позивача 1 та прадід позивача 2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з матеріалами архівної кримінальної справи №Р-40913, яка зберігається в Центральному архіві ФСБ Росії, був уродженцем міста Варшави, поляком за національністю, що підтверджується архівною довідкою від 16.11.2015 №10/А-П-4011с.

Враховуючи вищезазначене, позивачі в своєму адміністративному позові вказують на те, що вони походять з польської родини, оскільки ОСОБА_4 був поляком. Крім того, як ОСОБА_6, так і ОСОБА_7 виховувались своїми батьками у польських традиціях та усвідомлюють себе поляками за національністю, а, отже, вважають за доцільне виправити національність з «українець» на «поляк».

На підставі вказаних вище обставин, 01.08.2017 позивачі звернулися до Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису про шлюб заявника, ОСОБА_1 № 1446 від 06.05.1978, складеного Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ОСОБА_1 та ОСОБА_8, виправити національність нареченого з «українець» на «поляк» та з заявою про внесення змін до актового запису про народження заявника, ОСОБА_2 № 62 від 11.01.1979, складеного Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ОСОБА_2, виправити національність батька дитини з «українець» на «поляк».

На підтвердження достовірності представлених заявниками документів про державну реєстрацію актів цивільного стану Відділом до матеріалів справи № 237 за заявою ОСОБА_1 додані повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб заявника, про народження заявника, про шлюб батьків заявника, про смерть батька заявника, про смерть матері заявника, про народження батька заявника, про народження матері заявника, а також копії актових записів про народження заявника, про шлюб заявника, про шлюб батьків заявника.

На підтвердження достовірності представлених заявниками документів про державну реєстрацію актів цивільного стану Відділом до матеріалів справи № 238 за заявою ОСОБА_2 додані повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявника, народження батька заявника, про шлюб заявника, про народження дитини заявника, про шлюб батьків заявника, та копії актових записів про народження заявника, про народження батька заявника, про шлюб заявника, про шлюб батьків заявника.

01.11.2017 відповідач висновком № 237 відмовив позивачу 1 у виправленні національності нареченого з «українець» на «поляк» в актовому записі про шлюб заявника №1446 від 06.05.1978, у зв'язку з втратою чинності 27 січня 1999 року Указу Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року та у зв?язку з відсутністю судового рішення, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Водночас, висновком № 238 від 01.11.2017 позивачу 2 також відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження заявника №62 від 11.01.1979 з вищевказаних підстав.

Позивачі вважають такі відмови відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, у зв?язку з чим звернулися із вказаним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VІ (далі по тексту - Закон України №2398-VІ), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 (далі по тексту - Правила №96/5), Порядком ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064 (далі по тексту - Порядок №1064).

В силу положень статті 49 Цивільного кодексу України та статі 2 Закону України №2398- VІ актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов?язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб?єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно зі ст. 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом ст. ст. 11, 18 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав і свобод громадян за національною ознакою забороняється й карається законом.

Відповідно до ст. 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, ратифікованої Законом України від 09 грудня 1997 р. № 703/97-ВР, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України №2398-VІ до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану віднесено проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, внесення змін до актових записів цивільного стану, поновлення та анулювання їх; формування Державного реєстру актів цивільного стану громадян, ведення його, збереження архівного фонду; здійснення відповідно до законодавства інших повноважень.

Частиною 1 статті 22 цього Закону передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обгрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Аналогічна норма закріплена у п. 2.12 Правил №96/5.

Згідно з п. 2.29 Правил №96/5 зміни до паперових носіїв актових записів цивільного стану проводяться шляхом внесення додаткових відомостей у відповідні графи актових записів або закреслення даних у цих записах та внесення нових. Закреслення здійснюється таким чином, щоб можна було прочитати закреслені слова. На першому та другому примірниках паперового носія актового запису цивільного стану робиться відмітка або проставляється штамп.

При цьому, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 (батько позивача 2) за національністю «поляк».

Як визначено у пп. 2.13.2 п. 2.13 Правил постанова адміністративного суду є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану.

За п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», в тому числі внесення змін про національність, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку. Питання щодо національності батьків суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Тобто, посилання відповідача на те, що зміна національності чинним законодавством не передбачена є необгрунтованою.

Така правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.08.2015 № К/800/8590/15.

Також, слід зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 16.05.2013 у справі «Гарнага проти України» (№20390/07) наголошено на необхідності дотримання державою справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому.

Тобто, при обмеженні права позивача приймати рішення щодо визначення власної національної приналежності, державним органом не було надано жодного обґрунтування, що є недопустимим.

При цьому, зміна актового запису про шлюб в частині національності нареченого та зміна актового запису про народження ОСОБА_2 в частині національності батька дитини жодним чином не впливає ані на інтереси держави, ані на інтереси суспільства в цілому.

Як вже зазначалося вище, порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано згаданим Законом та Правилами №96/5.

Пункт 2.12 Правил №96/5 передбачає, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обгрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Пунктом 2.20 Правил №96/5 встановлено, що висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках. Один примірник разом з усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичному представництві чи консульській установі України, якими складено висновок про відмову, а другий вручається (надсилається) заявнику.

Водночас, у висновку зазначається про можливість оскарження відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану в судовому порядку.

Аналізуючи вказані норми та долучені до матеріалів справи оскаржувані висновки, в контексті ч. 2 ст. 19 КАС України, Правил №96/5, суд дійшов до висновку, що при прийняті оскаржуваного рішення відповідач діяв в порядку та в межах повноважень наданих йому законом, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1. та ОСОБА_7. у внесенні змін до актових записів про шлюб та про народження.

Однак, для повного захисту порушеного права позивачів, зважаючи на наявність рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22.06.2017, яким встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 належить до національності «поляк», суд вважає, що останній має право на збереження своєї національної самобутності та відновлення своєї національності шляхом внесення відповідних змін у актові записи, а, отже, вимоги позивачів про зобов'язання змінити національність в актових записах про шлюб №1446 від 06.05.1978 та Свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 підлягають задоволенню.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Деснянського районного в місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити дії.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241-247, 250, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати Деснянське районне у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни до актового запису про шлюб ОСОБА_1 №1446 від 06.05.1978, складеного Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а саме: виправити національність нареченого ОСОБА_1 з «українець» на «поляк».

Зобов'язати Деснянське районне у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 №62 від 11.01.1979, складеного Голосіївським територіальним управлінням юстиції у місті Києві, а саме: виправити національність батька дитини ОСОБА_1 з «українець» на «поляк».

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко