Справа № 816/13/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/13/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

секретаря судового засідання Вязун К.В.,

представника позивача Курило П.М.,

представника третьої особи Муравйова О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та недійсним, зобов`язання вчинити певні дії. Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про

- визнання пункту 102 Протоколу № 46 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 10.06.2016 р. щодо відмови в розгляді документів про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 р. "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та повернення їх на доопрацювання протиправним та недійсним;

- зобов`язання Міністерства оборони України розглянути питання про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №975 від 25.12.2013 р., як інваліду 2 групи з 16.07.2014 р., інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з врахуванням того, що відповідно до п. "б" ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" він має право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що не надання ним підтверджень причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема того, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дії у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження не може бути підставою для відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки засіданням Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (протокол № 1454 від 28.05.2014) встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень (контузії) і захворювань позивача з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В установлений судом строк відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав, що в силу статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України кваліфікується судом як визнання позову.

Ухвалою суду від 24.01.2018 за клопотанням представника Міністерства оборони України до участі у справі залучено Полтавський обласний військовий комісаріат в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник третьої особи в судовому засідання просив залишити позов без розгляду у зв`язку із пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 14.02.2018 в задоволенні клопотання третьої особи про залишення позову без розгляду відмовлено.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в складі діючої армії в період з жовтня 1984 року до грудня 1986 року, виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній Республіці Афганістан, де велись бойові дії, що підтверджується даними його військового квитка № НОМЕР_1 , копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 19-20).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1454 від 28.05.2014р. щодо колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , поранення (контузія) та захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 15).

Згідно з довідкою Полтавської МСЕК серія 10 ААА № 172830 від 05.08.2014 позивачу вперше встановлено ІІ групу інвалідності з 16.07.2014 р. у зв`язку з наявними пораненням (контузією) та захворюваннями, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії (а.с. 14).

Зазначене також підтверджується висновком спеціаліста в галузі судово - медичної експертизи № 961/Ж від 21.05.2014 р. (а.с. 16).

31.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до Гадяцького РВК про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок поранення, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 05.04.2016 року №10/607 направив документи ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України та повідомив, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності (а.с. 12).

10.06.2016 р. комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби повернуто на доопрацювання документи, подані на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, у тому числі відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата звільнення - 08.12.1986 р., дата встановлення інвалідності - 16.07.2014 р.) номер в списку 102, з тих підстав, що відсутні документи, які свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження (а.с. 13).

Полтавський обласний військовий комісаріат листом від 22.12.2017 р. №10/2588 повідомив ОСОБА_1 , що при наданні до Полтавського обласного військового комісаріату документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, буде розглянуто питання щодо направлення документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України на розгляд з приводу призначення і виплати одноразової грошової допомоги (а.с.23).

Вважаючи вище зазначені дії та рішення відповідача протиправними, позивач для захисту своїх прав звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до статті 41 цього Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Так, відповідно до статті 1 Закону № 2011-ХІІ, соціальним захистом військовослужбовців є діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Отже, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 16 - 2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Відповідно до приписів пункту 2 статті 16-2 та п. 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 3 Порядку № 975).

Згідно з пунктами 11 та 13 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги положення ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25.12.2013 року № 975, обов`язок щодо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги покладений саме на Міністерство оборони України.

Як встановлено судом, Полтавський обласний військовий комісаріат надав Міністерству оборони України всі необхідні документи, визначені пунктом 11 Порядку № 975, для призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Відтак, відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, і це рішення може бути предметом оскарження у суді, проте, відповідач відповідне рішення не прийняв, та вийшов за межі своїх повноважень, повернувши документи на доопрацювання.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.07.2017 по справі К/800/17113/17.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що оскаржене рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом № 46 від 10.06.2016 в частині повернення на доопрацювання документів відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата звільнення 08.12.1986, дата встановлення інвалідності - 16.07.2014), номер у списку 102 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи, що позивач просить визнати зазначене рішення протиправним та недійсним, суд, керуючись частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати його протиправним та скасувати.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом № 46 від 10.06.2016 та зобов`язання Міністерство оборони розглянути питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання Міністерства оборони України вжити заходів до виплати одноразової грошової допомоги не підлягають задоволенню, як передчасні.

За викладених обставин позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (с. Сари, Гадяцького району, рнокпп НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, ) третя особа, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання рішення протиправним та недійсним, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом № 46 від 10.06.2016 в частині повернення на доопрацювання документів відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата звільнення 08.12.1986, дата встановлення інвалідності - 16.07.2014), номер у списку 102.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, як інваліду 2 групи з 16.07.2014, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до пункту б) частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 19 лютого 2018 року.

Суддя К.І. Клочко