Справа № 817/1939/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2018 року м. Рівне №817/1939/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 08 лютого 20187 року); представників відповідача - Волович О.С. (довіреність від 03 січня 2018 року) та Хомуйла В.М. (довіреність від 03 січня 2018 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування припису.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_4 (далі іменується - позивач) до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати припис про недопущення повторних порушень від 24.11.2017 №11.

Ухвалою суду від 08.12.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив суду, що у період з 09.11.2017 до 13.11.2017 відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4, за результатами якої складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 13.11.2017 № 14. На підставі довідки складено Акт позапланової невиїзної перевірки від 22.11.2017, де зазначалося про порушення позивачем пункту 1 частини 2 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», абзацу 2 частини 9 статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка діяла до 19.01.2017) в частині укладення договору зберігання з правом користування від 01.03.2017, не погодженого Комітетом кредиторів станом на дату його укладання, та в частині укладення вказаного договору, непередбаченого планом санації та змін до нього, затвердження яких судовому порядку не відбулося. Головним територіальним управлінням юстиції в Рівненській області оформлено Припис від 24.11.2017 про недопущення повторних порушень №11, який позивач вважає протиправним, оскільки діюче законодавство України щодо зберігання не передбачає розпорядження майном переданим на зберігання, не передбачає передачу (переходу) прав на майно або можливості такого переходу або вибуття із власності. Натомість, законодавство та договір зберігання з правом користування від 01.03.2017 передбачають обов'язок забезпечити схоронність майна, обов'язковість повернення майна (речі) на першу вимогу в стані, в якому воно було прийнято на зберігання, з урахуванням зміни їх природних властивостей. Крім того, на засіданні Комітету кредиторів, що відбувалося 02.02.2017 винесено на розгляд питання № 4 порядку денного «Інформація арбітражного керуючого ОСОБА_4 про хід справи № 9/83 про банкрутство ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» станом на 31.01.2017», в якій окремим питанням висвітлено ситуацію щодо укладення Договору зберігання з правом користування та як окремий додаток було долучено сам проект даного Договору. Як зазначив представник позивача, з протоколу № 28 від 02.02.2017 в частині питання № 4 порядку денного вбачається, що жодних зауважень щодо укладення договору не було висловлено присутніми членами Комітету кредиторів, що є підтвердженням самого факту погодження його укладання на умовах, що були запропоновані. Також, в матеріалах перевірки наявний протокол засідання комітету кредиторів боржника № 32 від 19.05.2017, яким прийнято рішення по питанню порядку денного, а саме: Визнати договір зберігання з правом користування від 01.03.2017 таким, що укладений на виконання плану санації ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів». Погоджено його укладання з моменту підписання 01.03.2017 так як інформація про нього обговорювалась ще 02.02.2017.

Крім того, представник позивача у судовому засіданні наголосив і про порушення відповідачем норм законодавства щодо процедури проведення перевірки та оформлення її результатів. Тому, позивач просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що Договір зберігання з правом користування від 01.03.2017, укладений між ВАТ «РЗТА» (Поклажодавець) в особі керуючого санацією арбітражного керуючого ОСОБА_4 та Fregton Participation Limited, є значною угодою, оскільки балансова вартість майна (7153790 грн. 00 коп.), переданого у користування компанії перевищує один відсоток балансової вартості активів боржника станом на 01.03.2017. Тому, укладення даного договору вимагало погодження комітету кредиторів. Як стверджували представники відповідача у судовому засіданні, на засіданні кредиторів 02.02.2017 жодним чином не обговорювалося питання погодження вказаного договору. Лише на засіданні 19.05.2017 даний договір був погоджений. Таким чином, відповідач наголошує на порушенні позивачем пункту 1 частини другої статті 98, абзацу 2 частини дев'ятої статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Тому, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Позивач надав суду відповідь на відзив, де вказав, що договір відповідального зберігання з правом користування укладався на виконання плану санації. Крім того, даний договір не є значною угодою, а угодою щодо вжиття заходів по збереженню майна.

Відповідач подав до суду заперечення і вказав, що станом на дату укладення договору зберігання він не був погоджений з комітетом кредиторів і затверджений в судовому порядку. Тому, виявлені порушення з боку позивача мали місце.

На підставі частин першої та шостої статті 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення (скорочене рішення) проголошені у судовому засіданні 12.02.2018.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

У період з 09.11.2017 до 13.11.2017 відповідно до листів Міністерства юстиції України № 29903-0-33-17/9.4 від 10.10.2017, № 1385/27176-0-32-17/9.4 від 24.10.2017, за дорученням Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 7051/02/35-14 від 01.11.2017, на підставі депутатського звернення ОСОБА_6 щодо діяльності керуючого санацією ВАТ «РЗТА» арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 20.09.2017 № 351-07/148, скарги ТОВ «Фірма «Восток» на дії арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 20.09.2017 №б/н, скарги гр. ОСОБА_7 від 06.10.2017 № б/н, відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4

Відповідно до частини другої статті 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 №2343-XII (далі іменується - Закон України №2343-XII), пункту 4.28 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5 (із змінами), пункту 2.11 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, під час позапланової перевірки підлягали з'ясуванню лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її здійснення: реєстрація права власності ВАТ «РЗТА» на будівлю корпусу, розташованого за адресою: Рівненська область. Рівненський район, с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, буд. 4а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 246, та правові підстави такої реєстрації; реалізація майна (будівля корпусу, інвентарний номер 110223) у справі №9/83 про банкрутство ВАТ «РЗТА»; виконання повноважень керівника ВАТ «РЗТА» в частині видачі відповідного документа для оформлення пенсії працівнику підприємства-боржника за зверненням гр. ОСОБА_7; укладення керуючим санацією ВАТ «РЗТА» арбітражним керуючим ОСОБА_4 з FRЕGТОN РАRТІСІРАТION LIMITED договору зберігання з правом користування від 01.03.2017.

За результатами перевірки складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 13.11.2017 №14 (т. І а.с.10-32).

На підставі довідки 22.11.2017 складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №14 (далі іменується - Акт перевірки) (т. І а.с.33-38).

В Акті перевірки вказано, що під час виконання повноважень керуючого санацією ВАТ «РЗТА» з питань, наведених в депутатському зверненні ОСОБА_6 щодо діяльності керуючого санацією ВАТ «РЗТА» арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 20.09.2017 № 351-07/148, скарзі ТОВ «Фірма «Восток» на дії арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 20.09.2017 № б/н, скарзі гр. ОСОБА_7 від 06.10.2017 № б/н встановлено порушення вимог: пункту 1 частини 2 статті 98 Закону України №2343-XII, абзацу 2 частини 9 статті 17 Закону України №2343-XII (в редакції, чинній до 19.01.2013) в частині укладення договору зберігання з правом користування від 01.03.2017, не погодженого Комітетом кредиторів станом на дату його укладання, та в частині укладення вказаного договору, непередбаченого планом санації та змін до нього, затвердження яких в судовому порядку не відбулося.

Крім того, в Акті перевірки зазначено про виявлення порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Головним територіальним управлінням юстиції в Рівненській області відповідно до пунктів 6.9 та 6.12 розділу 6 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (із змінами), затвердженого наказом Міністерством юстиції України 27.06.2013 року №1284/5, винесено Припис про недопущення повторних порушень від 24.11.2017 №11 (далі іменується - Припис) (т. І а.с.39).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення - Припису, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлює Закон України №2343-ХІІ.

Відповідно до статті 1 Закону України №2343-ХІІ, арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Даною статтею визначено, що під санацією розуміється - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно - правової та виробничої структури боржника.

Судом встановлено, що процедура санації Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» введена 21.02.2012.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області по справі №9/83 від 12.10.2012 затверджено план санації ВАТ «РЗТА», схвалений комітетом кредиторів 11.09.2012.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області по справі № 9/83 від 24.01.2017 керуючим санацією ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» призначено арбітражного керуючого - ОСОБА_4

Відповідно до частини третьої статті 98 Закону України №2343-ХІІ під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

У відповідності до вимог частини першої статті 22 Закону України №2343-ХІІ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

У Приписі №11 вказано про порушення позивачем вимог пункту 1 частини другої статті 98 Закону України №2343-XII, абзацу другого частини дев'ятої статті 17 Закону України №2343-XII (в редакції, чинній до 19.01.2013) в частині укладення договору зберігання з правом користування від 01.03.2017, не погодженого Комітетом кредиторів станом на дату його укладання, та в частині укладення вказаного договору, непередбаченого затвердженими в судовому порядку Планом санації Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» та змінами до нього.

Таким чином, суть порушення, на підставі якого прийнятий Припис, полягає у недотриманні позивачем вимог абзацу другого частини дев'ятої статті 17 Закону України №2343-XII (в редакції, чинній до 19.01.2013).

Процедура санації Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» здійснюється згідно з вимогами Закону України №2343-XII у редакції, чинній до 19.01.2013.

Відповідно до абзацу другого частини п'ятої статті 17 Закону України №2343-XII (в редакції, чинній до 19.01.2013), керуючий санацією має право розпоряджатися майном боржника з урахуванням обмежень, передбачених цим Законом.

Разом із цим, значні угоди та угоди, щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації (абзац другий частини 9 статті 17 Закону України №2343-XII).

Значні угоди - угоди щодо розпорядження майном боржника, балансова вартість якого перевищує один відсоток балансової вартості активів боржника на день укладення угоди (абзац 26 статті 1 Закону України №2343-XII).

При цьому, суд зазначає наступне.

Між ВАТ «РЗТА» (Поклажодавець) в особі керуючого санацією арбітражного керуючого ОСОБА_4, який діяв на підставі ухвали Господарського суду Рівненської області у справі №9/83 від 24.01.2017, та FREGTON PARTICIPATION LIMITED (Зберігач), юридична особа, яка зареєстрована та діє відповідно до законодавства Кіпру, в особі директора компанії «S.I. Cylaw Services Limited» Стеліос Ієронимідес, який діяв на підставі Статуту, укладено Договір зберігання з правом користування від 01.03.2017 (далі іменується - Договір) (т. ІІ а.с.6-21).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на зберігання, з правом користування рухоме та нерухоме майно (основні засоби) наведені в Додатку (Специфікація №1) до цього Договору (далі - Майно), яке належать Поклажодавцю на праві власності. Майно знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вулиця Б.Штенгеля,4а.

Також, пунктом 1.2 Договору визначено, що Сторони усвідомлюють, що даний договір укладається у зв'язку із перебуванням Поклажодавця в процедурі санації та відсутністю у Поклажодавця можливостей для зберігання майна і відповідних працівників. Пунктом 1.4 Договору сторони узгодили, що вартість Майна, переданого на зберігання, становить 7153790 грн. 00 коп.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що за зберігання Майна Поклажодавець повинен сплачувати Зберігачу щомісячно, до 20 числа кожного місяця зберігання 42000 (сорок дві тисячі) грн. 00 коп. готівкою або безготівковим перерахуванням на реквізити надані Зберігачем.

Відповідно до статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Статтею 944 ЦК України визначено, що зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Частинами першою та другою статті 949 ЦК України передбачено, що зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Таким чином, враховуючи правову суть Договору, останній не передбачав можливості розпорядження переданим майном на зберігання, передачі (переходу) прав на майно чи вибуття з власності.

Тобто, Договір зберігання з правом користування не є значною угодою в розумінні Закону України №2343-XII, тобто угодою щодо розпорядження майном боржника, балансова вартість якого перевищує один відсоток балансової вартості активів боржника на день укладення угоди.

Щоб не створювати додаткових зобов'язань ні по договору охорони, ні по договору зберігання, також враховуючи те, що за період 21.02.2012 по 01.03.2017 жодних пропозицій щодо укладення договорів оренди майна боржника не надходило, з метою компенсування витрат, пов'язаних зі збереженням майна, вирішено надати згоду Зберігачу користуватись майном, що було передане на зберігання. Тому, Договором закріплювалося, що Зберігач має право користуватись Майном, переданим на зберігання для своїх виробничих потреб за умови використання майна згідно його цільового призначення.

Між сторонами також укладено додаткову угоду до Договору від 01.03.2017, якою врегульовано дані правовідносини. Даною додатковою угодою передбачалось, що Зберігач приймає Майно в строкове платне користування, та зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати плату за користування основними засобами (пункти 2, 4 Додаткової угоди).

Станом на 25.09.2017 жодних боргових зобов'язань по Договору зберігання з правом користування від 01.03.2017 як зі сторони ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», так і зі сторони FREGTON PARTICIPATION LIMITED не було.

Матеріалами справи підтверджено, що погодження Договору комітетом кредиторів відбулося на засіданні 19.05.2017: прийнято рішення по питанню порядку денного, а саме: «Визнати договір зберігання з правом користування від 01.03.2017 таким, що укладений на виконання плану санації ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів». Погоджено його укладання з моменту підписання 01.03.2017, так як інформація про нього обговорювалась ще 02.02.2017.» (протокол №32).

Так, на засіданні комітету кредиторів 02.02.2017 винесено на розгляд питання №4 порядку денного «Інформація арбітражного керуючого ОСОБА_4 про хід справи №9/83 про банкрутство ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» станом на 31.01.2017 року». Вказана інформація подана на розгляд комітету кредиторів у письмовому вигляді, та пунктом 10 даної інформації висвітлено питання щодо можливості укладення Договору зберігання з правом користування і долучено проект Договору (т. І а.с. 48-60).

В подальшому 19.05.2017 на засіданні комітету кредиторів боржника погоджено укладення Договору з моменту його підписання (т. І а.с.61-62).

При цьому, на засіданні комітету кредиторів ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» по справі №9/83 25.09.2017 (протокол №35) по питанню №2 щодо розгляду скарги ТОВ «Фірма «Восток» на дії арбітражного керуючого ОСОБА_4 вирішено: твердження скаржника про суперечність укладеного договору зберігання з правом користування від 01.03.2017 плану санації ВАТ «РЗТА» - не відповідає дійсності та Закону про банкрутство; твердження скаржника про укладення договору від 01.03.2017 як значної угоди без згоди Комітету кредиторів - не відповідає дійсності, оскільки станом на 31.12.2016 (остання звітна дата, що передувала підписанню договору) балансова вартість активів становила 78104,3 тис. грн., а вартість майна, переданого на зберігання, - 7153,79 тис. грн., тобто менше 1% балансової вартості активів боржника, що не вимагало згоди Комітету кредиторів на укладення даного Договору (т. І а.с.63-65).

Тобто, доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджено, що комітет кредиторів був обізнаний з фактом укладення Договору, а в подальшому - з фактом укладення та підписання Договору, та не заперечував проти цього, і як наслідок, погодив укладення договору з моменту його підписання.

Частиною 6 статті 3-1 Закону України №2343-XII (в редакції, чинній до 19.01.2013) передбачено, що при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Згідно з абзацом 1 пункту 5 статті 3-1 Закону України №2343-XII визначено, що арбітражний керуючий зобов'язаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника. Під захистом (збереженням) майна підприємства боржника необхідно розуміти вчинення таких дій, які б сприяли уникненню погіршення технологічних та фізичних якостей об'єкта зберігання, відповідності його технічного стану тому, що було задекларовано в актах огляду, уникнення його пошкодження в наслідок дії певних факторів (зовнішніх та внутрішніх), запобігання його розкраданню (крадіжкам). Тому, діями по збереженню майна є його складування, сортування, ведення обліку згідно до вимог стандартів бухгалтерського обліку, переміщення об'єктів зберігання у більш вигідніші умови (складські приміщення), укладення договору охорона, відповідального зберігання тощо.

Пунктом 6.2 Плану санації, затвердженого ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.10.2012, визначено, що для погашення кредиторських вимог будуть залучатися такі джерела грошових коштів, а саме: сума орендної плати, кошти, отримані від реалізації майна, дебіторська заборгованість (т. І а.с.132-143).

Таким чином, укладення Договору не завдало жодних збитків для ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» та кредиторам, а обов'язок арбітражного керуючого як керуючого санацією щодо, в першу чергу, збереження майна та залучення коштів для погашення кредиторських вимог, відповідно до норм Закону України №2343-XII, був виконаний позивачем у повному обсязі.

Дані обставини щодо погодження Договору комітетом кредиторів боржника, щодо відповідності дій керуючого санацією вимогам законодавства та Плану санації встановлені також судовим рішенням Господарського суду Рівненської області від 26.09.2017 у справі №9/83 при розгляді скарги ТОВ «Фірми «Восток» на дії керуючого санацією ОСОБА_4, яким у задоволенні поданої скарги - відмовлено. Ухвала суду залишена буз змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 (т. І а.с.66-72, 185-189).

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено відсутність порушень з боку керуючого санацією ВАТ «»РЗТА» ОСОБА_4 пункту 1 частини другої статті 98 Закону України №2343-XII, абзацу 2 частини дев'ятої статті 17 Закону України №2343-XII (у редакції, чинній до 19.01.2013) при укладенні Договору зберігання з правом користування від 01.03.2017 з нерезидентом FRЕGТОN РАRТІСІРАТION LIMITED.

Тому, правових підстав для винесення Головним територіальним управлінням юстиції у Рівненській області Припису про недопущення повторних порушень від 24.11.2017 №11 не було.

За положеннями статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення - Припису в порядку статті 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. відповідно до квитанції від 05.12.2017 №32, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Арбітражного керуючого ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (місцезнаходження: 33028, місто Рівне, вулиця Замкова, будинок №29; ) про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Припис Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про недопущення повторних порушень від 24 листопада 2017 року №11.

Присудити на користь Арбітражного керуючого ОСОБА_4 суму судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 26 лютого 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.