Справа № 755/18989/17
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Виниченко Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішення неправомірним та призначення пенсії за вислугою років,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з адміністративним позовом у якому за уточненими вимогами просить визнати протиправними дії та рішення про відмову Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язати відповідача в стаж за вислугу років зарахувати період роботи спеціалістом 1 категорії юридичного відділу Калуського міського виконавчого комітету з 14.11.1996 по 13.07.1998 р. - 1 рік 8 місяців в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах з 14.07.1998 року по 13.07.2001 та з 29.05.2002 по теперішній час - 18 років 5 місяців 9 днів на день звернення до Управління пенсійного фонду, зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення пенсії за вислугою років з 10.11.2017 року згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, виходячи із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи згідно довідки ГПУ від 07.11.2017 року № 18-380зп, без обмеження максимального розміру пенсії.

Позовні вимоги мотивує тим, що 10.11.2017 року він звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Зазначає, що на його заяву про призначення пенсії за вислугою років Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 01.12.2017 року № 10182/17 повідомило про прийняття управлінням розпорядження від 22.11.2017 року № 13702 про відмову у призначенні пенсії за вислугою років у зв'язку із тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються по ряду законів, у тому числі Закону України «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються. Одночасно вказано, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку за наявності на день звернення з 01.10.2017 року по 30 вересня 2018 року вислуги років не менше 23 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

При цьому управлінням загальний страховий стаж розраховано 25 років 11 місяців, в тому числі стаж роботи на посаді прокурора 9 років 5 місяців 25 днів.

Відмову відповідача вважає протиправною та такою, що порушує його конституційні права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України судом вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача до суду надійшли відзиви на позовну заяву та на заяву про уточнення позовних вимог з проханням відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність, оскільки у позивача для призначення пенсії, відповідно до вимог чинного законодавства не вистачає стажу за вислугу років (необхідно 23 р. 6 міс., а позивач має 17 р. 4 міс. 10 дн.) та стажу роботи на посадах прокурорів (необхідно не менше 13 р. 6 міс.). У спірні періоди, які ОСОБА_1 просить включити до стажу роботи на посадах прокурорів, позивач не мав вищої юридичної освіти, тому їх не можна врахувати у стаж за вислугу років, що також викладено у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року про розгляді справи № 554/18751/14-а. Крім того, право виходу на пенсію позивача повинно визначатися за нормами чинного законодавства на момент його звернення до органів Пенсійного фонду, тобто відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 листопада 2017 року ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Листом від 01.12.2017 року № 10182/17 відповідачем на звернення ОСОБА_1 було повідомлено, що розпорядженням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.11.2017 року № 13702 відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та зазначено, що при умовному розрахунку загальний страховий стаж складає 25 років 11 місяців 27 днів (станом на 31.10.2017 року) в тому числі стаж роботи на посаді прокурора становить 9 років 5 місяців 25 днів, а період навчання з 01.09.1989 року по 27.06.1994 року не зараховано до спецстажу, оскільки освітній заклад не відноситься до юридичного ВУЗу. Водночас прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року вислуги років не менше 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За заявленими вимогами позивач просить зобов'язати відповідача зарахувати в стаж за вислугу років його період роботи на посаді спеціаліста 1 категорії юридичного відділу Калуського міського виконавчого комітету з 14.11.1996 по 13.07.1998 р., а саме: 1 рік 8 місяців, та в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах з 14.07.1998 року по 13.07.2001 та з 29.05.2002 по день звернення до Управління пенсійного фонду, а саме: 18 років 5 місяців 9 днів.

Згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 з 14.11.1996 року працював на посаді спеціаліста другої категорії юридичного відділу Калуського міськвиконкому. 14.11.1996 року прийняв присягу державного службовця. З 11.05.1998 року був переведений на посаду спеціаліста першої категорії у цьому ж юридичному відділі, де працював по 13.07.1998 року.

З 14.07.1998 року по 13.07.2001 року позивач працював на посадах в.о. помічника прокурора м. Калуша, помічника прокурора м. Калуша, помічника прокурора Рогатинського району.

З 29.05.2002 року займав посаду старшого помічника Рівненського транспортного прокурора та у подальшому працював на посадах прокурорів.

Як зазначено вище, із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся 10.11.2017 року.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у ред. від. 13.04.2012 року, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років 6 місяців. До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 отримав вищу освіту за спеціальністю «правознавство» та здобув кваліфікацію юриста 30.06.1999 року, що підтверджується копією диплому спеціаліста.

У спірний період, а саме з 14 листопада 1996 року по 13 липня 1998 року, з 14.07.1998 року по 29.06.1999 року (дата отримання диплому), а також в подальшому працював на посадах державних службовців і виконував завдання та функції держави, які передбачали зазначені посади, при цьому до 30.06.1999 року вищої юридичної освіти не мав.

Статтями 1, 2 Закону України «Про державну службу», який введений в дію 16 грудня 1993 року, визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні повноваження.

Посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами відповідно до Закону України «Про державну службу» вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Наказом Головного управління державної служби України від 1 вересня 1999 року № 65 затверджено Довідник типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, який регламентує кваліфікаційні вимоги щодо певних категорій і посад державних службовців.

Пунктом 2.6 Довідника типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, який регламентує кваліфікаційні вимоги щодо певних категорій і посад державних службовців, затвердженого наказом Головного управління Державної служби України від 1 вересня 1999 року № 65, державний службовець повинен мати, як правило, повну вищу освіту (освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст, магістр, за спеціальностями галузі «Державне управління» або іншими, професійно орієнтованими для державної служби, з додатковим підвищенням кваліфікації за професійними програмами вказаної галузі, а на посадах спеціалістів VII категорії державних службовців припустимо використання фахівців з базовим рівнем вищої освіти (бакалавр).

Отже, у розумінні ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років, належить зараховувати час роботи на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою. Час роботи на цих посадах осіб, які на той час не мали вищої юридичної освіти, не повинен зараховуватися до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи пред'являються відповідні особливі вікові, професійні та інші визначені законодавством вимоги.

ОСОБА_1 зазначає, що станом на 31.10.2017 року його загальний страховий стаж складає 25 років 11 місяців 27 днів, на день звернення до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з врахуванням роботи в юридичному відділі Калуського міськвиконкому становив 20 років 1 місяць 8 днів, у тому числі на прокурорських посадах 18 років 5 місяців 9 днів.

За повідомленням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на день звернення позивача його загальний стаж складає 25 років 11 місяців 27 днів, за вислугу років - 17 років 4 місяці 10 днів, на посадах прокурора - 13 років 8 місяців 4 дні.

Враховуючи вищевикладене позивач не має достатнього стажу за вислугою років, який законом встановлений не менше 23 роки 6 місяців, тому суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено у призначені пенсії за вислугою років.

На спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, тому у разі наявності права на пенсійне забезпечення за вислугу років, відповідно ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. При цьому позивач просить призначити йому пенсію з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи.

Вимоги у частині виплати пенсії без обмеження максимального розміру пенсії пов'язані з вищевказаними заявленими вимогами про призначення пенсії, тому також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про державну службу», ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 1, 2, 5, 72, 77, 78, 139, 241, 244, 246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішення неправомірним та призначення пенсії за вислугою років відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: 02292, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві: м. Київ, вул. Каштанова, буд. 6, .

Рішення суду складене 20.02.2018 року.

Суддя