Справа № 679/649/17
Суддя: Базарник Б. І.
Дата ухвалення: 2018-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/17/2018
Справа № 679/649/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Базарника Б.І., при секретарі Лисюк Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин адміністративну справу №679/649/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №995737 від 11.06.2017 року, винесену поліцейським СРПП Шепетівського ВП Головного Управління національної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.06.2017 року о 07 год. 50 хв. він керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак «ВХ0526ВТ» у с.Ленківці Шепетівського району. В цей час його зупинив працівник поліції, який перевіряючи документи повідомив ОСОБА_1, що у його автомобіля не проведений технічний огляд, що є порушенням. Після цього поліцейським на місці зупинення винесено постанову серії БР №995737 якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 гривень.

Мотивуючи свою невинуватість позивач посилається на те, що відповідно до технічного паспорту серії СХТ №353695 його автомобіль віднесений до категорії «В», до якої належать автомобілі максимальна вага яких не перевищує 3500 кг, а кількість місць, крім сидіння водія, не перевищує восьми. Тому, відповідно до п.1 ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» обовязковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби незалежно від строку експлуатації. Позивач зазначив, що не є підприємцем та використовує свій автомобіль тільки для особистих побутових цілей, а не для отримання прибутку, тому вважає, що проведення технічного контролю для цього автомобіля не є обовязковим та не є правопорушенням. Також позивач зазначив, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Крім того, поліцейський, який виніс постанову відносно нього, не розяснював ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій вказав, що позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України, у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження у відповідності з вимогами ч.9 ст.205 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України справу розглянуто без здійснення фіксування судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії БР №995737 від 11.06.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, винесеною поліцейським СРПП Шепетівського ВП Головного Управління національної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що останній 11.06.2017 року о 07 год. 50 хв. керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак «ВХ0526ВТ», який підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач категорично заперечує факт вчинення ним вищезазначеного правопорушення, вказуючи на відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях.

Відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи, (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форм власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №137 від 30.01.2012 року «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» та ст.35 Закону України «Про дорожній рух» передбачена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 т. із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «СХТ 353695» належний ОСОБА_3 автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель 312D, державний номерний знак «ВХ0526ВТ», яким 11.06.2017 року о 07 год. 50 хв. керував позивач ОСОБА_1, за типом є автомобілем «спеціалізований вантажний фургон малотоннажний-В», з повною масою 3500 кг та масою без навантаження 2100 кг.

Крім того, зі змісту вищевказаного свідоцтва вбачається, що первинна реєстрація транспортного засобу проведена 04.04.2007 року, а отже він експлуатується протягом строку, що перевищує 2 роки.

Зважаючи на вищенаведені положення чинного законодавства та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що транспортний засіб - автомобіль марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак «ВХ0526ВТ», яким 11.06.2017 року о 07 год. 50 хв. керував позивач ОСОБА_1, за типом є вантажним автомобілем з повною масою 3500 кг, який експлуатується протягом строку, що перевищує 2 роки, а тому відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року №137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» та ст.35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає обов`язковому технічному контролю кожні два роки.

Тобто позивач, експлуатуючи транспортний засіб, який не пройшов вчасно обов`язковий технічний контроль, допустив порушення п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі від двадцяти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, доводи позивача, що запис у технічному паспорті свідчить про те, що автомобіль є легковим з огляду на наявність категорії «В», суд не приймає до уваги, оскільки зазначене вказує лише проте, що цей автомобіль відноситься до цієї категорії - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми (п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року), однак вказане не свідчить про те, що цей транспортний засіб не є вантажним з огляду на те, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено, що цей транспортний засіб належить до типу «спеціалізований вантажний фургон малотоннажний».

Разом з тим, посилання позивача на Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 по справі №5-рп/2015, яким зроблено висновки щодо положення ч.1 ст.276 КУпАП про розгляд справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення, суд вважає безпідставними, оскільки в спірних правовідносинах дане рішення не відноситься до ст.258 КУпАП та не тлумачить її з урахуванням змін, що були внесені до КУпАП після прийняття такого рішення.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу. Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема частиною другою визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно ч.5ст.285 КУпАП У випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Позивач у своїй позовній заяві вказує на те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем вчинення", які містяться у ст.ст. 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Зазначене аналізував Конституційний суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, проаналізувавши п.2.3 наведеного вище рішення Конституційного суду України, суд дійшов висновку, що Конституційний суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст.258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст.258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч.4 ст.258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення щодо порушення ПДР України (ст.121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст.278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку, КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Отже, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Крім того, суд враховує факт вчинення позивачем підпису на постанові у справі про адміністративне правопорушення без будь-яких заперечень, що на думку суду, є фактичною згодою останнього з обставинами викладеними в ній.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.3 ст.121 КУпАП.

Керуючись Постановою Кабінету Міністрів України №137 від 30.01.2012 року, п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України, статтею 35 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст.121, 222, 251, 254, 258, 280, 283, 285 КУпАП, на підставі ст.ст.1, 2, 8, 9, 19, 20, 22, 25, 72, 77, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса проживання: 30100, АДРЕСА_1, паспорт серії НА №933100) до Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області (адреса місцезнаходження: 30400, Хмельницька обл., м.Шепетівка, вул.Валі Котика, 3, ) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР №995737 від 11.06.2017 року за ч.3 ст.121 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд протягом тридцяти днів з його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Б.І. Базарник