Справа № 804/121/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року Справа № 804/121/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняУсенко Д.Ю.
представника позивача відповідача представника відповідача Овчар Т.В. ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою керівника Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до ОСОБА_4, третя особа - управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Кіровоградській області про стягнення оплати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом, -
Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа - управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Кіровоградській області, в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог керівник прокуратури, зазначив, що 05.07.2017 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградської області, на а/д Н12 «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка» 716 км. + 405 м. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме - габаритно-ваговий контроль вантажного транспортного засобу автомобіля марки DAF, модель XF 95,480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 При проведенні перевірки посадовими особами проведено зважування зазначеного транспортного засобу та встановлено його масу 54,74 т., про що складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 0110553 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.
На підставі довідки та акту складено розрахунок від 05.07.2017 року № 243 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно якого пройдена відповідачем відстань становить 592 км., та нарахована плата за проїзд у розмірі 9176 євро, що згідно з даними НБУ станом на 05.07.2017 року еквівалентно 271036,23 гривень.
У зв'язку з несплатою відповідачем на час подання позову плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 271036,23 гривень, просив стягнути зазначену суму.
Представник прокуратури у судовому засіданні адміністративний позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
У судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Громадянин ОСОБА_4 має у власності транспортний засіб DAF ХF 95.480, 2005 р. в., державний номер НОМЕР_1, та транспортний засіб причіп марки JANMIL NW-1S, 2004 р. в., державний номер НОМЕР_2.
Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградської області на а/д Н12 «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка» 716 км. + 405 м. було зупинено транспортний засіб, за кермом якого був водій ОСОБА_6, який перевозив кукурудзяний шрот з селища Дніпровського Верхньодніпровського району Дніпропетровської області до села Городівка Крижопільського району Вінницької області.
За результатами вимірювання відповідачем було складено:
- Акт ВА № 0110553 від 05.07.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зазначено місце проведення габаритно-вагового контролю, дані транспортного засобу та водія, найменування вантажу, точки відправлення та прибуття по маршруту, вага транспортного засобу;
- Розрахунок № 243 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0110553 від 05.07.2017 року, в якому зазначено: пройдена відстань - 592 км., плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км - 0,27, 0,97 та 1,86, коефіцієнт - 5, всього до сплати - 9 176 євро.
Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.
Згідно статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (стаття 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
Центральним органом виконавчої влади з питань безпеки на автомобільному транспорті, згідно Постанови Кабінету Міністрів України за №103 від 11.02.2015 року, є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), яка здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи.
В статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, улицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів країни від 18 січня 2001 року № 30 (зі змінами)).
Пунктом 4 вказаних Правил визначено, що рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь -11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року за № 879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування».
За визначеннями у пункті 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; повторне вимірювання і зважування - будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу в'їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї. Не є повторним вимірювання, яке проводиться через технічні перебої в роботі вимірювального і зважувального обладнання, що не суперечить вимогам затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.
Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879)
Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 6-25 Порядку № 879.
Так, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль (пункті 16 Порядку № 879).
За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати (пункт 18 Порядку № 879).
За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських (пункт 20 Порядку).
Пунктом 21 Порядку передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.
У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 22 Порядку).
Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб (пункт 23 Порядку).
В пункті 24 Порядку встановлено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.
Таким чином, з наведених вище норм права вбачається, що безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено на Укртрансбезпеку, її територіальні органи спільно із уповноваженими підрозділами Національної поліції, вказаний контроль здійснюється на стаціонарних і пересувних пунктах, включає зважування транспортного засобу, затримання транспортного засобу у випадку порушення правил проїзду, приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу до нормативів, внесення плати за проїзд та повторне зважування.
Отже, якщо відповідач порушив правила проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, відносно нього повинні були застосовані перелічені вище заходи, а відповідач мав сплати відповідну плату.
В своїх запереченнях на позовну заяву відповідачем наведені наступні обставини:
- не доведено, що зважування проводилось тими вагами, свідоцтво про повірку яких долучено до позовної заяви;
- відсутня методика, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування);
- ваги не відповідають Вимогам до пересувного пункту габаритно-вагового контролю;
- відсутні підписи оператора на документах;
- при розрахунку плати використана невірна відстань;
- водію не надавались, а відповідачу не направлялись документи для внесення плати;
- розрахунок не підписаний посадовою особою Укртрансбезпеки, а направлення на перевірку має суттєві дефекти.
Оцінюючи доводи відповідача, суд зазначає.
Дійсно, а ні Акт ВА № 0110553 від 05.07.2017 року, а ні довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.07.2017 року, а ні розрахунок № 243, а ні чек зважування від 05.07.2017 року не містить жодних посилань на те, на яких вагах здійснювався габаритно-ваговий контроль.
Прокуратурою було наголошено в судовому засіданні, що ваговий комплекс в Кіровоградській області один і надано до матеріалів справи для підтвердження використання вагів такі документи:
- свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки № 34-00/2594 щодо вага пересувна автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGH, № 008212;
- керівництво з експлуатації «Ваги портативні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGH» № 008212;
- лист філії «Кіровоградська дорожньо-експлуатаційна дільниці» від 25.10.2016 року № 153, що ваговий комплекс ППВГК (ГАЗ 2217-404, інв. № 1304) в кількості 1 комплексу (єдиний в Кіровоградській області) знаходиться на балансі філії «Кіровоградська ДЕД», є справним і проходить метрологічну повірку щороку.
Проте, суд звертає увагу, що в листі філії «Кіровоградська ДЕД» йдеться мова про ваговий комплекс інвентарний № 1304 і жодним чином не згадується вага пересувна автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGH, № 008212.
Отже з наведених документів суд не може дійти висновку, чи є вага пересувна автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGH, № 008212 частиною вагового комплексу, інв. № 1304 та чи використовувався він під час габаритно-ваговий контролю.
Щодо доводів відповідача про застосування ваги, які не відповідають вимогам, суд зазначає, що згідно Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року № 255 встановлено, що вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником (пункт 9 Розділу ІІ «Вимоги до пересувного пункту габаритно-вагового контролю»).
Водночас, згідно керівництва з експлуатації вага пересувна автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGH, № 008212, зазначено, що ваги призначені для визначення навантаження на колеса та ось та загальної маси транспортних засобів при поосьвому статичному зважуванні цих засобів при некомерційних операціях.
Таким чином, доводи відповідача в цій частині також є обґрунтованими та не спростовані представником прокуратури.
Щодо використання при розрахунку плати невірної відстані суд зазначає, що згідно пункту 31-1 Порядку № 879 встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру.
Таким чином, дійсно Порядок передбачає визначення плати або з розрахунку за пройдену частину маршруту по території України або з розрахунку за частину, яку перевізник має намір проїхати.
Як вбачається з Розрахунку № 243 посадова особа Укртрансбезпеки визначила плату за проїзд з розрахунку за пройдену частину маршруту по території України. Водночас, використаний при цьому показник викликає сумнів у його достовірності з огляду на наступне.
В акті ВА № 0110553 зазначено маршрут: Дніпровське, Дніпропетровської області - Городківка Вінницька область. Місце проведення габаритно-вагового контролю - а/д Н12 «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка» 716 км + 405 м. До відзиву на позовну заяву відповідачем надані скріншоти з ресурсу Google.com.ua, з яких вбачається, що відстань від початку маршруту до місця здійснення габаритно-вагового контролю набагато менша та не може становити 592 км.
Суд не може використати наданий прокуратурою скріншот з ресурсу Della.com, оскільки зазначена на ньому відстань не дорівнює 592 км., в акті ВА № 0110553 посадовими особами Укртрансбезпеки не було зазначено, яка відстань передбачена маршрутом, хоча це вимагається бланком Акту, а надані відповідачем скріншоти з ресурсу Google.com.ua містять суттєво меншу відстань між населеними пунктами Дніпровське, Дніпропетровської області та Городківка Вінницька область.
Отже, доводи відповідача в цій частині заслуговують на увагу та врахуванні при вирішеності обґрунтованості вимог прокуратури.
Щодо не надання водію документів для внесення плати та не направлення їх відповідачу суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 24 Порядку № 879 встановлено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.
Згідно п. 31-1 Порядку № 879 перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.
Таким чином, нормативно-правовим актом встановлено, що плата за проїзд великовагового транспорту здійснюється або безпосередньо під час здійснення габаритно-вагового контролю або протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати за проїзд. При цьому сума відповідної плати визначається на підставі формули відповідного розрахунку, встановленого Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 року № 1007/1207.
Оскільки сума плати, згідно вказаного Порядку, розраховується посадовими особами Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю підконтрольна особа не має можливості здійснити відповідний платіж без отримання вказаного розрахунку.
В судовому засіданні відповідач та представник відповідача наголосили, що не отримували від уповноваженого органу, а ні засобами поштового зв'язку, а ні під час самого заходу копії Акту, копії розрахунку, копії чеку та копії довідки.
Представник прокуратури вказану обставину в судовому засіданні спростовував та на підтвердження своїх доводів надав суду копію листа на адресу ОСОБА_4 від 14.07.2017 року № 03-14/2137 та сторінку з журналу реєстрації вихідної кореспонденції Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, з якого вбачається, що лист № 03-14/2137 був зареєстрований 14.07.2017 року. Проте з вказаного журналу не можливо встановити чи дійсно вказаний лист було направлено відповідачу та коли саме.
Також факт неотримання вказаних документів водієм не спростовуються документами, складеними під час габаритно-вагового контролю, так як вони не містять відміток, що водій відмовився отримати вказані документи. Не було складено з цього приводу і окремого акту.
Суд не може прийняти як доказ відмови від отримання копій документів відмітку на Акті ВА № 0110553 в графі «водій транспортного засобу» відмовився, так як вказана відмітка може свідчити про відмову від підпису, проте ніяк про відмову від отримання цього документу.
Водночас, суд зазначає, що доводи відповідача щодо відсутності методики, відсутності підпису оператора на документах, не підписання розрахунку посадовою особою Укртрансбезпеки, а направлення на перевірку має суттєві дефекти суд зазначає, що вказані доводи частково спростовуються доданими до справи документами, а в іншій частині не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про необґрунтованість позовної заяви, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.
Порядок розподілу судових витрат встановлений ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, і вказана норма не передбачає повернення судових витрат позивачу, не звільненого від їх сплати у разі відмови в задоволенні позовних вимог. Також відповідачем не заявлено жодних вимог та не надано відповідних доказів щодо понесених ним витрат.
Керуючись ст. ст. 72, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви керівника Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_4 271036,23 грн. - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 лютого 2018 року.

Суддя В.В. Горбалінський