Справа № 456/3768/17
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3768/17
Провадження № 2-а/456/44/2018
РІШЕННЯ

іменем України

15 лютого 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Яніва Н. М.

за участю секретаря - Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, інспектора Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ловас Михайла Йосифовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою інспектора Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Ловас М.Й. від 08.11.2017р. серія БР № 564226 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню а справа закриттю.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.11.2017р. був зупинений працівниками поліції, нібито за те, що порушив вимоги п. 9.2 б ПДР України, а саме керуючи автомобілем по вул. Дрогобицька в м. Стрий Львівської області та здійснюючи маневр повороту праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту. З даною постановою категорично не згідний, з наступних підстав. Зокрема постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та процедури складення, та є незаконною. Незважаючи на той факт, що автомобіль перебував у несправному стані з 19.15 год., оскільки вийшов з ладу регулятор тиску паливної рампи і авто не заводилось, інспектор виніс постанову про те, що начебто він не ввімкнув попереджувального сигналу про здійснення повороту. Постанова складалася інспектором без його відома, оскільки не вчиняв жодного адміністративного правопорушення та є фактично сфальсифікованою інспектором. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано (в автомобілі разом з ним був ОСОБА_2), місце скоєння правопорушення вказано узагальнено без прив»язки на місцевості, що свідчить про те, що інспектор «придумав його», тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. З доказами правопорушення його не ознайомлено та надано йому не було. Вважає дії вчинені інспектором Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області протиправними і незаконними. Відсутність у справі його пояснень грубо суперечить приписам правових норм та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів. Зі змісту п. 2 постанови вбачається, що така була розглянута саме по вул. Дрогобицька в м. Стрий, що свідчить про те, що справа розглядалася на місці стоянки ТЗ. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Ловас М.Й. суттєво порушив його права. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, його особи, не були вирішені клопотання, не досліджувались докази та не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Постанова винесена з порушенням вимог закону, основана на припущеннях і в порушення його прав, а тому її слід скасувати а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав повністю та додатково пояснив, що постанову винесену інспектором вважає незаконною, заперечує свою вину, оскільки правил дорожнього руху порушував. Постанови він не підписував, та не згодний з оцінкою його дій інспектором і з його бездоказовими звинуваченнями, постанова складена безпідставно і не відповідає вимогам законодавства України. Його провина, якщо вона мала місце, повинна бути доведена всесторонньо і повно. А тому просить скасувати вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області та інспектор Ловас М.Й. у судове засідання не з»явилися, хоча судом були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що 08.11.2017р. о 20.00 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенс Віто» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Дрогобицька в м. Стрий Львівської області здійснюючи маневр повороту праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту, чим порушив вимоги п. 9.2 б ПДР, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 9.2 б Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМ України від 10.10.2001р. № 1306) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб»єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб»єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

Проте, всупереч зазначеним нормам інспектором Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Ловас М.Й. в спірній постанові не наведено обґрунтованих доводів (фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше), порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не представлені такі докази і в судове засідання.

Крім того слід зазначити, що постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.01.2018р. провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст 130 КУпАП - закрито в зв»язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема в постанові відображено, що не доведено самого факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом. Так, свідок ОСОБА_2 вказав про те, що дійсно 08.11.2017р. ОСОБА_1 підвозив його на своєму автомобілі додому, однак автомобіль поламався та не заводився, вони викликали евакуатор та чекали на нього. Автомобіль знаходився по вул. Дрогобицькій у м. Стрий. Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 08.11.2017р. до неї задзвонив її рідний брат ОСОБА_1 та сказав, що його автомобіль поламався. В подальшому такий евакуатором був завезений на штрафмайданчик.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтуються виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Крім цього, при накладенні адміністративного стягнення на скаржника в межах санкції ч. 2 ст. 122, в постанові не відображені обставини та дані, які, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, підлягають врахуванню.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об'єктивність з'ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Також, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження спірної постанови, зважаючи на те, що про її існування позивач дізнався, тільки в процесі розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підтвердження того, що оскаржуванна постанова була вручена позивачу швидше, чи про її існування йому було відомо в судовому засіданні не здобуто.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії БР № 564226 від 8.11.2017р. підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 20, 47, 77, 90, 210-211, 241-246 КАС України, ст.ст. 22, 247, 293 КпАП України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Постанову серії БР № 564226 від 08.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України скасувати та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий-суддя Н. М. Янів