Справа № 489/4568/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/4568/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О. І.

Час і місце ухвалення: ухвалено в порядку

скороченого провадження м. Миколаєв

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області в якому просила:

- визнати неправомірними дії Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про відмову в нарахуванні пенсії за вислугою років згідно з статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати Інгульське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області нарахувати та виплатити пенсію за вислугою років згідно з статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що працювала на посадах медичного працівника в ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» в такий період: 08.07.1986 зарахована на посаду медсестри МСЧ ПТЗ «Зоря», 05.01.1987 року переведена на посаду цехової медсестри, 31.12.1997 року звільнена по переводі в медсанцех заводу «Зоря», 01.01.1998 року прийнята в МСЦ медсестрою цеховою по переводу із МСЧ ПО «Зоря» 02.11.2001 року шляхом реорганізації державного виробничого об'єднання «Зоря» і науково-виробничого підприємства «Машпроект» створено державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», 01.03.2005 року призначена у ЛОК сестрою медичною цеховою вищої категорії, 02.07.2007 року переведена до МСЧ сестрою медичною цеховою вищої категорії, 11.08.2008 року переведена до лікувально-оздоровчого комплексу сестрою медичною цеховою вищої категорії, 06.07.2010 року назва «Лікувально-оздоровчий комплекс» змінено на медико-санітарна частина. 11.09.2017 року позивач звернулась до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років, однак у призначенні пенсії їй було відмовлено.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, про суперечливість судового рішення. Так в одній частині судового рішення зазначено, що відповідачем відмовлено в нарахуванні пенсії, в іншому зазначено, що відповідач не приймав рішення про відмову в нарахуванні пенсії. При цьому, апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутнє заперечення відповідача про те, що рішення про відмову в призначенні пенсії не приймалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 11 вересня 2017 року звернувся до відповідача із заявою складеною у довільній формі, яку відповідачем було розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_3 за станом на 11.09.2017 року була працевлаштована на державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект».

Згідно листа Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області вих.12521/02 від 19.09.2017 року на звернення від 11.09.2017 року позивачу роз'яснено, що до стажу для призначення пенсії за вислугу років не враховуються періоди роботи з 01.01.1998 року по 01.07.2007 рік, з 11.08.2008 року по 25.07.2010 рік - робота у медико-санітарному цеху та лікувально-оздоровчому комплексі, оскільки відповідно до листа управління охорони здоров'я Миколаївської облдержадміністрації від 15.10.2012 року №10-4865-18 лікувально-оздоровчий комплекс ДП НВКТ «Зоря»-«Машпроект» не передбачений Переліком закладів охорони здоров'я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 №385. Переліком закладів охорони здоров'я затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 року №383, не передбачено медико-санітарні цехи та лікувально-оздоровчі комплекси, як заклади охорони здоров'я, тому для зарахування стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до п. «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періодів роботи в медико-санітарному цеху та лікувально-оздоровчому комплексі ДП НВКТ «Зоря»-«Машпроект» на посадах лікарів та середнього медичного персоналу, підстав немає, оскільки станом на 01.09.2017 року відсутній необхідний спеціальний стаж роботи.

Не погодившись з позицією Пенсійного фонду позивач звернулася до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач подала заяву про призначення пенсії не у відповідності до вимог Порядку, визначеному Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, яким затверджено форму заяви встановленого зразка (додаток 2 до Порядку). Оскільки така заява позивачем не подавалася, тому і рішення про відмову в призначенні пенсії не приймалося, отже, фактично відсутнє рішення, яке може бути оскаржене, а відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно до п. 1 ст. 44 вказаного закону заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ст.82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Згідно п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 11.09.2017 року подана до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області у довільній формі заява про призначення пенсії, в якій позивач просив призначити пенсію на пільгових умовах за вислугою років. До заяви додані документи.

Відповідач листом вих.12521/02 від 19.09.2017 року повідомив , що право на призначення пенсії за вислугу років станом на 01.09.2017 року відсутнє, оскільки позивач не має необхідного спеціального стажу роботи. Пенсійний фонд не врахував періоди роботи з 01.01.1998 року по 01.07.2007 рік, з 11.08.2008 року по 25.07.2010 рік - робота у медико-санітарному цеху та лікувально-оздоровчому комплексі, оскільки відповідно до листа управління охорони здоров'я Миколаївської облдержадміністрації від 15.10.2012 року №10-4865-18 лікувально-оздоровчий комплекс ДП НВКТ «Зоря»-«Машпроект» не передбачений Переліком закладів охорони здоров'я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 №385.

Враховуючи, що лист Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області вих.12521/02 від 19.09.2017 року за результатами розгляду заяви позивача від 11.09.2017 р. стосувався питання призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому фактично є відмовою у призначенні пенсії, а відтак, доводи пенсійного фонду що лист від 19.09.2017 року № 12521/02 не є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо надання або позбавлення позивача права на призначення пенсії, колегія суддів вважає безпідставним.

При цьому твердження відповідача щодо неможливості прийняти відповідне рішення з огляду на ненадання позивачем заяви про призначення пенсії у встановленій Порядком № 22-1 формі та необхідних документів, є помилковим, оскільки вказана обставина не є законодавчо встановленою підставою для залишення заяви про призначення пенсії без розгляду і не звільняє відповідача від обов'язків, встановлених, зокрема, у наведеному вище Порядку № 22-1 щодо прийняття одного з рішень, передбаченого даним Порядком про призначення або відмову у призначенні пенсії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Між тим, управлінням надано відповідь про відмову у задоволенні заяви не з підстав невідповідності форми заяви передбаченій у додатку 2 Порядку № 22-1, а з підстав відсутності необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, питання відмови в призначення пенсії відповідачем вирішено про що зазначено у листі-рішенні від 19.09.2017 року, що помилково не прийнято до уваги судом першої інстанції.

Згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), що працюють у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санаторно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Статтями 3 та 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я (в редакції, чинній на час роботи позивача в ЛОК ДП НВКТ «Зоря» - «Машпроект»), введених в дію постановою Верховної Ради України від 19 листопада 1992 року № 2802-XII, встановлено, що закладами охорони здоров'я є підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників.

Безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я.

Необхідною умовою створення закладів охорони здоров'я є їх державна реєстрація та акредитація, порядок якої визначається актами законодавства України.

ДП НВКТ «Зоря» - «Машпроект» отримало 14 вересня 2007 року ліцензію Міністерства охорони здоров'я України серії АБ № 386153 на зайняття медичною практикою і відповідно до Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я отримало державний акредитаційний сертифікат в межах встановленого цим порядком дворічного строку.

За таких даних, лікувально-оздоровчий комплекс ДП НВКТ «Зоря» - «Машпроект» є закладом охорони здоров'я.

Таким чином, у разі коли заклад офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі акредитації - робота в цих закладах може бути зарахована до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі № 21-1633а15.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені ст.245 КАС (в редакції, чинній на час апеляційного розгляду справи). Відповідно до п.4 ч.2 цієї норми, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

При цьому, у випадку, коли законом встановлюються повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов'язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити дію. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч.4 ст.245 КАС).

Також слід зазначити, що звернення особи за захистом порушеного права у сфері публічно-правових відносин з зазначенням способу, який, на думку суду, не призводить до захисту права, не може бути підставою для відмови в позові, тобто захисті права, що порушується. Суд, установивши порушення вимог законодавства, має захистити права та охоронювані законом інтереси, самостійно обравши спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, коли ці порушення ще не припинені (статтями 5, 6, 9, ч.5 ст.189, ст.245 КАС).

За наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне скористатися правом, наданим ч.2 ст.9 КАС України, та частково задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, яка викладена у листі № 12521/02 від 19.09.2017 року та зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти за результатами її розгляду відповідне мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду викладених у цьому судовому рішенні та норм права.

Суд першої інстанції вказаних у цьому судовому рішенні обставин не встановив та безпідставно не дослідив.

Щодо позовних вимог про зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію за вислугою років, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку прийняття певного рішення залежить від результатів розгляду поданих заявником документів, що віднесено до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції надано невірну оцінку встановленим по справі обставинам, що призвело до невірного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, та у відповідності до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового про часткове задоволення позовних вимог

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2017 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, яка викладена у листі № 12521/02 від 19.09.2017 року - протиправними .

Зобов'язати Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за вислугу років від 11.09.2017 року та прийняти за результатами її розгляду відповідне мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду викладених у цьому судовому рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 20 лютого 2018 року .

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова