Справа № 464/7574/17
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/7574/17
пр.№ 2-а/464/52/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2018 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

секретар судового засідання Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 1 УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Каталах Романа Богдановича, Управління патрульної поліції МВС України у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 1 УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Каталах Романа Богдановича незаконними; скасувати постанову серії БР № 028926 від 19.10.2017р.

В обґрунтування позову покликається на те, що інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 1 УПП у м.Львові ДПП Каталах Р.Б. його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що начебто він 19.10.2017 по пл.А.Міцкевича, 9 у м.Львові керуючи автомобілем марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті пл.А.Міцкевича - пр.Свободи, чим порушив п.15.9 «ґ» ПДР України та відповідно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою з наступних причин. Так, 19.10.2017, в момент коли він підійшов та сів до автомобіля, до нього підійшов інспектор УПП у м.Львові ДПП Каталах Р.Б. з вимогою надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ для подальшого складення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. При цьому зауважує, що на цей момент, він навіть не завів автомобіль, тому вважає, що статус «водія», який зобов'язаний на законну вимогу інспектора надати документи, не вступив. Його доводи про те, що він не являється власником даного автомобіля та доказів того, що саме він вчинив вищевказане правопорушення, а саме припаркував автомобіль в недозволеному місці - ігнорувались. Вказує, що згідно ст.63 Конституції України, відмовився надавати показання або пояснення щодо себе. На момент спілкування з інспектором, його вина ще не була доведена, особа, яка залишила автомобіль в недозволеному місці - невстановлена, та згідно ст.251 КУпАП, будь-яких фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не було. Додатково зазначив, що інспектором було заявлено, що згідно даних, наданих з центру спостереження за м.Львовом по відеокамерах, особа схожа на мене по опису, виходила з автомобіля коли залишила його в недозволеному місці, і запросив мене в УПП на 19.10.2017 для пред'явлення мені відповідного відео. Ним було декілька раз заявлено усне клопотання, про те, що він не в змозі прибути у визначений інспектором час, на що отримав відповідь, що явка не є обов'язковою, проте у разі моєї відсутності справа буде розглянута без нього та його буде визнано винним у вчиненні правопорушення. На момент спілкування з інспектором жодних адміністративних матеріалів не було складено, документи ним інспектору не надавались. Не зважаючи на відсутність доказів, ігноруючи його заяви про неможливість прибути у встановлений інспектором час, 19.11.2017 інспектором поліції Каталах Р.Б. було винесено постанову серії БР №028926, про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн. Вже, 30.10.2017 ним було подано скаргу в УПП м.Львова на вищевказану постанову, з вимогою про її скасування, однак 13.11.2017 отримав відповідь про те, що дана скарга залишена без задоволення. У відповіді вказано, що інспектором Каталахом Р.Б. виявлено факт правопорушення ним особисто, що не відповідає дійсності, оскільки винним в даному випадку є особа, яка залишила автомобіль в недозволеному місці, а його визнали винним лише на підставі того, що у нього знаходились ключі від вказаного автомобіля. Стверджує, що інспектор патрульної служби порушив вимоги ст.ст.247, 251, 256, 268, 272, 276, 280, 283 КУпАП, а тому вважає, що його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 17.11.2017 у справі було відкрито провадження.

16.01.2018 до суду від представника УПП у Львівській області ДПП - Наклович М.Р. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просив в задоволені позову відмовити, покликуючись на те, що позивача підставно та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки останній, керуючи автомобілем марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1, 19.10.2017 здійснив зупинку на перехресті пл.А.Міцкевича - пр.Свободи, чим порушив п.15.9 «ґ» ПДР України. При цьому роз'яснив, що поліцейські, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів ), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1, 2 і 3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.124-1, ст.ст.125, 126, ч.1, 2 і 3 ст.127, ст.ст.128, 129, ст.132-1, ч.6 і 11 ст.133-1, ч.1, 2 і 3 ст.140 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі - не складається (ч.3 ст.254, ст.258 КУпАП). Також, у відповідності до згаданого Наказу МВС України від 07.11.2015р. № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вказане положення також відповідає змісту ст.252 КУпАП. Таким чином, інспектор УПП у м.Львові ДПП, помітивши вчинення адміністративного правопорушення, вчинив дії щодо його припинення та правомірно склав постанову про притягнення порушника до адміністративної відповідальності. При винесені постанови він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, чим повністю виконав вимоги ст.19 Конституції України. З огляду на наведене просить в задоволені позову відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

02.02.2018 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив лише скасувати постанову серії БР № 028926 від 19.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

02.02.2018 позивач ОСОБА_1 також подав відповідь на відзив до позовної заяви, за змістом якого повторно звертає увагу на те, що він не є власником даного автомобіля, а докази того, що саме він вчинив правопорушення, а саме припаркував автомобіль в недозволеному місці взагалі відсутні. Додатково зазначає, що розгляд справи та складення відповідних адмінматеріалів відбулося не на місці вчинення правопорушення, а в приміщенні УПП у Львівській області ДПП по вул.Перфецького, 19 у м.Львові. Вважає, що саме через відсутність доказів, його було запрошено в УПП для розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомив, однак з огляду на подану останнім відповідь на відзив та за наявності достатніх у справі доказів, суд вважає за можливе, в силу ч.1 ст.205 КАС України, здійснювати розгляд справи по суті у відсутності позивача.

Представник відповідача УПП у Львівській області ДПП в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, однак з огляду на поданий останнім відзив до позовної заяви та за наявності достатніх у справі доказів, суд вважає за можливе, в силу ч.1 ст.205 КАС України, здійснювати розгляд справи по суті у відсутності представника відповідача УПП у Львівській області ДПП.

Відповідач інспектор взводу 2 роти 3 батальйону 1 УПП у м.Львові ДПП лейтенант поліції Каталах Р.Б. в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої позов ОСОБА_1 заперечує у зв'язку із необґрунтованістю та безпідставністю такого. Підтримує поданий представником УПП у Львівській області відзив на позовну заяву від 12.01.2018, підтверджує викладені у ньому обставини та стверджує про правомірність винесеної ним постанови. Розгляд справи просить здійснювати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2017 року постановою серії БР № 028926 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 19.10.2017 по пл.А.Міцкевича, 9 у м.Львові керуючи автомобілем марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті пл.А.Міцкевича - пр.Свободи, чим порушив п.15.9 «ґ» ПДР України. В підтвердження даних обставин надано відеоматеріали вилучені з нагрудного відеореєстратора поліцейського на яких зафіксовано факт порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 щодо здійснення зупинку транспортного засобу на перехресті.

Відповідно до вимог п.15.9 (ґ) ПДР України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частина перша ст.122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В ході судового розгляду було оглянуто безпосередньо оскаржувану постанову серії БР № 028926 від 19.10.2017р. про адміністративне правопорушення, а також матеріали відеофіксації з нагрудних знаків інспектора УПП під час виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Так, зокрема з даних відеоматеріалів вбачається, що автомобіль «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1, дійсно здійснив зупинку на перехресті пл.А.Міцкевича - пр.Свободи, а позивач ОСОБА_1, який перебував за кермом вказаного транспортного засобу, вказав, що не являється власником даного автомобіля, а лише сидів у ньому не здійснюючи при цьому рух. Однак, такі твердження позивача, які також зазначені у доводах позовної заяви та відповіді на відзив, суд оцінює критично, оскільки вони суперечать встановленим обставинам справи, не підтвердженні жодними фактичними доказами, а тому суд вважає їх безпідставними та необґрунтованими, даними з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Судом не встановлено жодних обставин, за яких можна було би дійти висновку, що працівник патрульної поліції необ'єктивно поводив себе відносно позивача в процесі оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та/або будь-яким чином перевищив свої повноваження. Крім того, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена та складена на підставі встановлених інспектором обставин справи та у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Закону України «Про Національну поліцію», ст.252 КУпАП та іншого чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, розгляд якого відповідно до ст.222 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, відтак поліцейським УПП у м.Львові ДПП Каталах Р.Б. правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, слід взяти до уваги, що згідно ч.2 ст.33 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність не враховується.

Враховуючи обставини справи, а також відсутність належних та допустимих доказів в підтвердження позовних вимог, суд вважає, що факт вчинення порушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП встановлений та доведений, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена з дотриманням вимог передбачених ст.ст.280, 283 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП України, порушень при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення чи прийнятті постанови, які б свідчили про незаконність оскаржуваної постанови, судом не встановлено, а тому, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких підстав для скасування даної постанови та про безпідставність заявлених позовних вимог.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, п.1 ст.247, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 73-74, 77, 205, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 1 УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Каталах Романа Богдановича, Управління патрульної поліції МВС України у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: