Справа № 826/16526/16
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 лютого 2018 року № 826/16526/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна»

про

надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна» про надання дозволу на реалізацію майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна», яке перебуває у податковій заставі, згідно з актом опису майна від 10.09.2014 №43/26-50-25-01-10 з метою погашення податкового боргу платника податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2017 справу №16526/16 прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що зважаючи на наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна» податкового боргу, контролюючим органом вжито всіх необхідних дій для його погашення, проте, суму узгоджених зобов’язань станом на момент звернення з даним позовом до суду відповідачем сплачено не було.

В судовому засіданні 20.12.2017 суд, на підставі ч.ч. 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в порядку письмового провадження

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна» направлено податкову вимогу форми «Ю» від 31.03.2014 №2209-25, згідно з якою станом на 30.03.2014 заборгованість вказаного товариства у загальному розмірі становить 42 222,78 грн.

Також, податковим керуючим на підставі рішення начальника (заступника начальника) Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 03.09.2014 №81/26-50-25-01-09 складено акт опису майна від 10.09.2014 №43/26-50-25-01-10, згідно з яким проведено опис майна у податкову заставу платника податків – Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна» – на загальну вартість у розмірі 35 002,50 грн.

На підставі викладеного, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулась з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою «Делкон-Україна» заборгованості. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2015 у справі №826/5199/15 позов задоволено та стягнуто з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна» заборгованість з податку на додану вартість у сумі 24 942,240 грн. Доказів оскарження та/або скасування вказаного судового рішення сторонами суду не надано.

Разом з тим, за результатами направлення до АКБ «Індустріалбанк» інкасових доручень (розпоряджень) від 24.09.2015 №1569/23 та від 22.01.2016 №1995/16 на суму 24 942,240 грн., останні повернуті без виконання у зв’язку з відсутністю коштів на рахунку платника.

Станом на момент розгляду справи судом, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією зворотнього боку облікової картки, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна» з податку на додану вартість становить всього 17 223,05 грн.

З огляду на вказане, зважаючи на наявну у відповідача непогашену податкову заборгованість, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов’язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

Відповідно до положень п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як було зазначено вище, на виконання вказаних положень, Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу від 31.03.2014 №2209-25 на суму 42 222,78 грн.

При цьому, у відповідності до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України).

Приписами пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави;

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим керуючим на підставі рішення начальника (заступника начальника) Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 03.09.2014 №81/26-50-25-01-09 складено акт опису майна від 05.09.2014 №43/26-50-25-01-10, згідно з яким проведено опис майна у податкову заставу платника податків – Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна» – на загальну вартість у розмірі 35 002,50 грн., який підписано податковим керуючим та представником відповідача.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Приписи п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України визначають, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Враховуючи викладене, зважаючи на доведеність позивачем наявності у відповідача податкового боргу, неможливості стягнення з відповідача останнього за рахунок належних йому коштів, що підтверджується наявними у матеріалах справи інкасовими дорученнями, які направлялись до банківських установ для списання коштів з рахунків боржника та були повернуті без виконання, суд визнає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо надання дозволу на погашення всієї існуючої суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, згідно з актом опису активів, наявність якого у відповідача останнім не спростовується.

У силу ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

Керуючись статтями 77, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Надати Державній податковій інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23) дозвіл на реалізацію майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Делкон-Україна» (, адреса: 03127, м. Київ, просп. Глушкова, 1, павільйон 271), яке перебуває у податковій заставі, згідно з актом опису майна від 10.09.2014 №43/26-50-25-01-10 з метою погашення податкового боргу платника податків.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок