Справа № 806/2522/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" лютого 2018 р. Справа № 806/2522/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання ненадання дозволу та зобов"язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправним ненадання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для сінокосіння орієнтовною площею 128,0 га на території Брусилівської селищної об'єднаної громади (бувшої Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області) згідно клопотання від 13.03.2017;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для сінокосіння орієнтовною площею 128,0 га на території Брусилівської селищної об'єднаної громади (бувшої Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області) згідно клопотання від 13.03.2017.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_4 для сінокосіння орієнтовною площею 128,0 га на території Брусилівської селищної об'єднаної громади (бувшої Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області) згідно клопотання ОСОБА_4 від 13 березня 2017 року, оформлену листом №Г-3546/0-8379/6-17 від 06.07.2017.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для сінокосіння орієнтовною площею 128,0 га на території Брусилівської селищної об'єднаної громади (бувшої Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області) згідно клопотання ОСОБА_4 від 13 березня 2017 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 у справі №806/1134/17 виконана. За результатами повторного розгляду позивачу повторно обґрунтовано відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оскільки вимоги Постанови КМ України №413 від 07.06.2017 є обов'язковими до виконання, продаж земельних ділянок державної та комунальної форми власності в Україні здійснюється виключно на земельних торгах (аукціонах) Крім того судом не враховано, що позивач є засновником та керівником Селянських фермерських господарств, має на правах оренди земельну ділянку для ведення фермерського господарства.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що при вирішені справи, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать розписки в отриманні поштових відправлень.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити без участі представників сторін в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням від 13.03.17р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 128,0 га з земель запасу розташованих за межами населених пунктів Брусилівської селищної об'єднаної територіальної громади (колишньої Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області) на підставі ч. 4 ст. 122, ч. 3 ст. 134, ст. 123, ст. 34 Земельного кодексу України (а.с. 6).

За результатами розгляду даного клопотання, відповідач листом від 07 квітня 2017 року №Г-3546/0-3937/6-17 повідомив позивача про те, що згідно довідки Відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирському районі на вказані у клопотанні земельні ділянки надано дозвіл на розробку проекту для ведення фермерського господарств, а тому відповідач не в змозі задовольнити клопотання ОСОБА_4

Позивач дії відповідача оскаржив в судовому порядку.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 у справі № 806/1134/17 визнано неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_4, оформленого листом від 07.04.2017 № Г-3546/0-3937/6-17, зобов'язано відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 13.03.2017 та надати відповідь у порядку та відповідно до вимог ст.123 Земельного кодексу України.

На виконання зазначеної постанови, Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянуто клопотання позивача від 13.03.17 та листом від 06.07.2017 № Г-3546/0-8379/6-17 вказано, що Держгеокадастр може передати землю в оренду лише за результатами земельних торгів, а також за наявності агрохімічного паспорту земельної ділянки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 (а.с. 11).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що відмова відповідача у надані позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є протиправною, а тому задовольнив позов.

Надаючи оцінку правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Згідно ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною 1 ст.34 Земельного кодексу України визначено, що громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною другою статті 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно абзацу першого частини третьої статті 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи наведені норми, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Крім того, відповідно до ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Згідно матеріалів справи, відповідачем фактично не заперечується, що ОСОБА_4 до клопотання від 13.03.2017 подано вичерпний перелік документів, встановлений Земельним кодексом України.

В свою чергу, за результатами повторного розгляду заяви позивача Головним управління Держгеокадастру у Житомирській області в листі від 06.07.2017 № Г-3546/0-8379/6-17 позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв'язку з тим, що у відповідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 земельні ділянки сільськогосподарського призначення передаються в оренду лише за результатами земельних торгів, а також земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності передаються в оренду за наявності агрохімічного паспорта земельної ділянки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказана постанова не є нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності у користування громадянам, а лише затверджує стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Водночас, будь-яких змін до порядку одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, передбаченого Земельним кодексом України, у зв'язку із затвердженням вказаної Стратегії, не внесено.

Таким чином, враховуючи наведені норми права, встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що відповідач відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017, діяв всупереч вимог Земельного кодексу України.

Крім того, повторна відмова відповідача, яка надана ОСОБА_4 на виконання судового рішення, яким зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання позивача від 13 березня 2017 року у відповідності до Земельного кодексу України, мотивована іншими причинами, що суперечить нормам чинного земельного законодавства України.

При цьому, враховуючи протиправність дій відповідача щодо повторного розгляду клопотання ОСОБА_4, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо необхідності покладення на відповідача обов'язку надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою для сінокосіння орієнтовною площею 128,0 га на території Брусилівської селищної об'єднаної громади (колишньої Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області) згідно клопотання від 13.03.2017;

Що стосується доводів відповідача про втручання у його дискреційні повноваження, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Практика Європейського суду однозначно свідчить про те, що рішення прийняті в рамках дискреційних повноважень, але з порушенням принципів ефективного захисту прав і свобод громадян, були визнані Європейським судом з прав людини порушенням Європейської Конвенції з прав людини і основних свобод, ( наприклад, справа "Волоха проти України").

Отже, покладення на Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області зобов'язання видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не є перебиранням функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов'язковість ефективного механізму захисту порушеного права. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що будь-яких перешкод для надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, крім тих, які були розглянуті судом, відповідачем не зазначено та судом не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "20" лютого 2018 р.