Справа № 813/5040/17
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №813/5040/17

19 лютого 2018 року

зал судових засідань № 9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника позивача Топій Т.В.,

представника відповідача Мотрук І.М.,

третьої особи ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області до Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області (місцезнаходження: 82400, Львівська область, м.Стрий, вул.Шевченка, 89) звернувся до суду з позовом до Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області (місцезнаходження: 81773, Львівська область, Жидачівський район, с.Облазниця, вул.Стрийська,25), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення сесії Облазницької сільської ради від 30.10.2016 №29 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 жительці с.Нове Село Жидачівського району Львівської області».

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.10.2016 під час засідання X сесії Облазницької сільської ради ОСОБА_3., будучи обраною секретарем Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, являючись суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та громади с. Облазниця, в порушення ч.1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.1 ст.28, ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила колегіальний орган про наявність у неї реального конфлікту інтересів при голосуванні за прийняття рішення № 29 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 жительці с. Нове Село Львівської області Жидачівського району» (яким ОСОБА_3. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства) та проголосувала за прийняття такого рішення. Позивач також зазначив, що вина ОСОБА_3. у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) встановлена постановою Жидачівського районного суду Львівської області. Позивач вважає, що, оскільки рішення відповідача від 30.06.2016 №29 прийнято внаслідок вчинення ОСОБА_3. корупційного адміністративного правопорушення, то таке є протиправним та підлягає скасуванню.Таким чином, вважаючи, що бездіяльність відповідача порушує інтереси держави, позивач, керуючись ч.2 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ч.2 ст.60 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що оскаржене рішення відповідача прийнято відповідно до регламенту ради, яке приймається більшістю від загальної кількості обраних депутатів ради, тому для прийняття оскарженого рішення достатньо 7 голосів. Крім цього, у засіданні Х-сесії Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області VII скликання взяли участь 9 депутатів із 12 обраних до складу ради, також зазначає, що навіть без врахування «голосу» ОСОБА_3. вказане рішення вважались би прийнятим, оскільки за нього проголосували 9 депутатів. Відповідач вважає, що вимоги позивача порушують норми Закону України «Про місцеве самоврядування» та є втручанням у діяльність відповідача.

Прокурор подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що відповідно до ст.67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог вказаного Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема, Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Прокурор зазначає, що відповідач оскаржене рішення не скасував, у зв'язку з чим прокурор звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3. подала до суду пояснення на позовну заяву від 29.01.2018 за вх.№2212. У поясненнях зазначила, що при прийнятті оскарженого рішення відповідач діяв в межах своїх повноважень, оскільки рішення, прийняті одноголосно, а її «голос» не впливав на об'єктивність та неупередженість прийняття такого. Крім того, зазначає, що вказані рішення відповідача вже вичерпали свою дію, а тому, не може бути скасоване органом місцевого самоврядування після його виконання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позов. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3. є депутатом Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області VII скликання.

Відповідно до протоколу 1-ї сесії VII Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 15.12.2015 на засіданні розглядалося питання про обрання секретаря сільської ради, яким обрали ОСОБА_3.

Відповідно до протоколу Х сесії VII скликання Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 30.10.2017 на засіданні розглядалися питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства жителіць с.Нове Село Жидачівського району Львівської області ОСОБА_3. Питання підтримали 9 депутатів, в тому числі, ОСОБА_3., проголосувавши «за» прийняття рішення.

Рішенням сесії Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 30.06.2016 №29 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянок орієнтовно площею 2,00га для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства жительці с.Нове Село Жидачівського району Львівської області ОСОБА_3.

Листом Облазницька сільська рада Жидачівського району Львівської області від 01.12.2017 вих.№241 повідомила позивача, що рішення про затвердження проекту землеустрою на виготовлення документацій ОСОБА_3. сільською радою не приймалось.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за ОСОБА_3. не рахується жодного майна.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 13.09.2017 у справі №443/712/17 ОСОБА_3. визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 КпАП України. Провадження у справі закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного арешту. Постанова суду набрала законної сили 25.09.2017. Вказаною постановою суду встановлено, що ОСОБА_3. будучи обраною секретарем Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія вказаного закону, всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції» вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфліктів інтересів, тим самим вчинивши адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч.1 с.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Рішення сесії від 30.10.2016 №29 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 жительці с.Нове Село Жидачівського району Львівської області» Облазницькою сільською радою Жидачівського району Львівської області не скасоване в добровільному порядку.

З огляду на вказане, прокурор звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення сесії Облазницької сільської ради від 30.10.2016 №29.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з наступного.

Відповідно до ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Статтею 67 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що рішення, видані з порушенням вимог вказаного Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Суд бере до уваги, що ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» визначено лише 2 способи скасування рішення, виданого з порушенням вимог вказаного закону, а саме: добровільне скасування уповноваженою особою або ж визнання такого рішення незаконним у судовому порядку.

Зазначене кореспондується також із правовою позицією Конституційного Суду України, що викладена у п. 5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, ч.1, п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), згідно з якою органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, якими є оскаржені рішення, є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Крім того, ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 13.09.2017 у справі №443/712/17 ОСОБА_3. визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 КпАП України. Провадження у справі закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного арешту. Постанова суду набрала законної сили 25.09.2017.

Таким чином, постанова Жидачівського районного суду Львівської області від 13.09.2017 у справі №443/712/17 згідно з якою ОСОБА_3. визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 КпАП України є обов'язковою для суду при розгляді справи №813/5040/17.

Тому, обставини щодо скоєння ОСОБА_3. адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 КпАП України є встановленими і не підлягають доказуванню.

Так як рішення Облазницької сільської ради від 30.10.2017 №29 прийнято внаслідок вчинення секретарем ОСОБА_3. корупційних адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-2 КпАП України, у зв'язку із невиконанням останньою покладеного ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оскарженого рішення, що встановлено постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 13.09.2017 у справі №443/712/17, не скасоване в добровільному порядку уповноваженою особою з огляду на те, що законом не передбачено скасування рішень органів місцевого самоврядування ненормативного характеру самим цим органом чи уповноваженою особою, то таке підлягає скасуванню у судовому порядку як незаконне.

Суд не погоджується з аргументами представника відповідача та ОСОБА_3., що неучасть ОСОБА_3. у голосуванні жодним чином не вплинула б на результати голосування та прийняття оскаржуваного рішення відповідачем, оскільки таке є лише припущенням.

Суд не погоджується з аргументами ОСОБА_3. щодо того, що нею справді було повідомлено на пленарному засіданні про наявний конфлікт інтересів, з огляду на те, що таке не підтверджено жодними доказами в т.ч. і протоколом засідання 10 сесії 7 скликання Облазницької сільської ради від 30.10.2016.

Аргументи представника позивача та ОСОБА_3. щодо того, що оскаржуване рішення Облазницької сільської ради є актом ненормативного характеру, відтак вичерпало свою дію внаслідок його виконання і тому не може бути скасоване, є такими, що не відповідають закону, оскільки закон не забороняє як оскаржувати акти органів місцевого самоврядування ненормативного характеру, так і скасовувати чи змінювати їх у судовому порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок недотримання ОСОБА_3. вимог Закону України «Про запобігання корупції» та Закону україни «Про місцеве самоврядування України» при прийнятті рішення сесії Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 30.10.2016 №29 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 жительці с.Нове Село Жидачівського району Львівської області», останнє прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, відтак підлягає скасуванню як протиправне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтований, а тому підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 жительці с.Нове Село Жидачівського району Львівської області».

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Лунь З.І.