Справа № 415/457/18
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/457/18
Провадження № 2-а/415/96/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.18 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1, до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Луганської області в містах Лисичанськ, Сєвєродонецьк, Рубіжне лейтенанта поліції Мірошніка Олексія Олексійовича, місце роботи за адресою: вул. Штейгерська, буд. 8, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна, про визнання дій незаконними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

22.01.2018 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Луганської області в містах Лисичанськ, Сєвєродонецьк, Рубіжне лейтенанта поліції Мірошніка Олексія Олексійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що вранці 20.01.2017 року з міста Лисичанськ Луганської області він рухався на належному йому автомобілі марки ВАЗ моделі «пріора» д.н.з. НОМЕР_2 в м. Сєвєродонецьк, десь у 8 годині 10 хвилин біля виїзду на автомобільний міст через Северський Донець, його безпідставно зупинив інспектор взводу №2 роти №3 батальйону УПП Луганської області в містах Лисичанську, Сєвєродонецьку та Рубіжному лейтенант поліції Мірошнік Олексій Олексійович та почав стверджувати, що нібито він порушив вимоги правил дорожнього руху, зокрема відповідач вважає, що він порушив вимоги, п. 9.2 правил дорожнього руху, не ввімкнув сигнал повороту на дільниці автодороги перед мостом.

Він не погодився з порушенням, після чого, відповідач відмовив у прийнятті у нього письмових пояснень, хоча, він наполягав на цьому, та у відношенні нього відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №493746 від 20.01.2018 року, якою протягнув до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП наклавши стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Дії відповідача, він вважає протиправними, а постанову у справі про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню за наступних обставин.

Перед виїздом на автомобільний міст не було повороту, а було закруглення дороги, а головне що в даному випадку при виїзді на міст, у позивача не було, будь-якої іншої альтернативної можливості руху, тобто повернути ліворуч, чи будь-яким чином змінити напрямок руху, крім як тільки їхати по одній самій дорозі він не міг.

Згідно з п. 9.2 б) правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою, б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В даному випадку дана дільниця автодороги змінює рух напрямку, але це не є поворотом, а є звивистою дорогою.

Головним вважає, те, що у нього не було альтернативного напрямку руху, та він міг рухатися тільки по одному напрямку, у зв'язку з чим, всім учасникам дорожнього руху, було відомо про наміри його руху, і без ввімкнення сигналу повороту.

Крім того, на даній дільниці автодороги був міст, а згідно правил дорожнього руху -п. 1.10 міст - споруда, призначена для руху через річку, як та інші перешкоди, межами якої є початок і кінець пролітних споруд, а правила дорожнього руху, не передбачають такої умови, як ввімкнення сигналу повороту, при виїзді на міст.

Доводи позивача відповідач не прийняв до уваги, та навіть в такій спірній ситуації не відібрав у нього пояснення. Також, позбавив права отримати правову допомогу та виніс постанову на місці незаконної зупинки, хоча він просив надати час для отримання правової допомоги та залучити до матеріалів справи письмові пояснення.

На підставі викладеного, просив суд визнати протиправними дії інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП Луганської області в містах лисичанську, Сєвєродонецьку та Рубіжному лейтенанта поліції Мірошнік Олексія Олексійовича. Щодо притягнення його до відповідальності за адміністративним правопорушенням за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 493746 від 20.01.2018 року, складену у відношенні ОСОБА_1, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив слухати справу за їх відсутністю, заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив залишити його без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити його позов у повному обсязі. Надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, адміністративний позов підтримав та просив йог задовольнити.

Відповідач інспектор Мірошнік О.О. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив справу слухати за його відсутності та залишити адміністративний позов без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановленими наступні фактичні обставини.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 493746 від 20.01.2018 року протиправною, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 493746 від 20.01.2018 року особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 20.01.2018 року об 08 годині 10 хвилин на у м. Лисичанськ перехрестя вул. Вокзальна та вул. Юнацька водій керуючи автомобілем, здійснюючи поворот з вул. Вокзальна на вул. Юнацька не подав сигнал покажчиками повороту відповідного напрямку, а саме праворуч, чим порушив п.п. 9.2 Б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії АР № 493746 від 20.01.2018 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складів адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, становить порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 217030 державний номер НОМЕР_2 20.01.2018 року о 08 годині 10 хвилин в м. Лисичанськ на перехресті вул. Вокзальна та вул. Юнацька.

Таким чином, відповідачем по справі неправильно застосовані Правила дорожнього руху України, у зв'язку з чим неправильно обрана кваліфікація дії позивача, що відображена в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 493746 від 20.01.2018 року. Суд дослідивши відеозапис погоджується з доводами позивача, що згідно з п. 9.2 б) правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою, б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом. В даному випадку дана дільниця автодороги змінює рух напрямку, але це не є поворотом, а є звивистою дорогою. Головним вважає, те, що у нього не було альтернативного напрямку руху, та він міг рухатися тільки по одному напрямку, у зв'язку з чим, всім учасникам дорожнього руху, було відомо про наміри його руху, і без ввімкнення сигналу повороту.

Крім того, на даній дільниці автодороги був міст, а згідно правил дорожнього руху -п. 1.10 міст - споруда, призначена для руху через річку, як та інші перешкоди, межами якої є початок і кінець пролітних споруд, а правила дорожнього руху, не передбачають такої умови, як ввімкнення сигналу повороту, при виїзді на міст.

Суд не погоджується з інспектором, що цей проміжок дороги є поворотом.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП характеризується умислом або необережністю. Позивач заперечує будь-яку форму вини, адже не порушував Правил дорожнього руху, відповідач не спростував даного доводу позивача.

Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, може бути водій транспортного засобу. Позивачем не заперечувався факт того, що він є водієм і має посвідчення водія.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності при відсутності належних доказів, з порушенням вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, не врахувавши при цьому пояснення водія, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 493746 від 20.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 241, 246, 250 КАС України, ст.ст. 122, 251 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, Правилами дорожнього руху України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1, до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Луганської області в містах Лисичанськ, Сєвєродонецьк, Рубіжне лейтенанта поліції Мірошніка Олексія Олексійовича, місце роботи за адресою: вул. Штейгерська, буд. 8, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна, про визнання дій незаконними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора взводу № 2 роти № батальйону УПП Луганської області в містах лисичанську, Сєвєродонецьку та Рубіжному лейтенанта поліції Мірошнік Олексія Олексійовича щодо притягнення його до відповідальності за адміністративним правопорушенням за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 493746 від 20.01.2018 року, складену у відношенні ОСОБА_1, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА