Справа № 813/3574/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/11565/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участі представника відповідача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 року (постанова ухвалена о 10:47 год. у м. Львові судом у складі головуючого судді Брильовського Р.М., повний текст постанови виготовлено 16.11.2017 року) у справі за позовом приватного підприємства "БК Інвестбуд" до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 11.07.2017.

Позивач позовні вимоги мотивували тим, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 27 червня 2017 року № 841/13-01-14-10/38718750 про результати позапланової виїзної перевірки позивача є безпідставними, оскільки у підприємства є всі належним чином оформлені документи, що підтверджують дійсність господарських операцій з контрагентами, тому вимог податкового законодавства позивач не порушував. Зазначив, що підставою для такого висновку контролюючого органу здебільшого було посилання на податкову інформацію щодо порушення податкового законодавства зі сторони контрагентів позивача, декларовану відсутність у них можливості здійснювати задокументовані з позивачем операції, відсутність окремих документів за результатами спірних операцій (ТМЦ, акти приймання-передачі тощо) та ін. Такі висновки податкового органу на думку позивача є хибними, оскільки, його операції з вказаними контрагентами носили реальний характер, що підтверджується належними та допустимими доказами - укладеними договорами, видатковими накладними, податковими накладними, фактом оплати за придбаний товар/послуги та іншими первинними документами. Позивач звертає увагу, що всі первинні документи, які складалися при документуванні господарських операцій, відповідають вимогам чинного законодавства та є достатньою законною підставою для відображення в бухгалтерському і податковому обліку відповідних операцій. Також позивач акцентує увагу на тому, що всі операції, які ставляться під сумнів податковим органом, здійснювалися ним із метою реалізації власної господарської компетенції та були необхідні для провадження його діяльності як суб'єкта господарювання. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_1 від 11.07.2017 про збільшення суми грошового зобов'язання ПП БК Інвестбуд за податком на прибуток на загальну суму 109750 гривень 05 коп., з яких 87800 гривень 04 коп. за податковими зобов'язаннями та 21950 гривень 01 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_2 від 11.07.2017 про збільшення суми грошового зобов'язання ПП БК Інвестбуд за податком на додану вартість, на загальну суму 127607 гривень 07 коп., з яких 102085 гривень 65 коп. за податковими зобов'язаннями та 25521 гривень 42 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДФС у Львівській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 14.06.2017 року по 20.06.2017 року ГУ ДФС у Львівській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП "БК Інвестбуд" () по взаємовідносинах із ПП «Лібскер» () за липень 2014 року, за серпень 2014 року, за листопад 2014 року, TOB «БК Алекс-Буд» () за вересень 2014 року, за жовтень 2014 року, ТОВ «Верес- Плюс» () за листопад 2014 року, ТОВ «АНБ-Груп» () за листопад 2014 року.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено акт № 841/13-01-14-10/38718750 від 27 червня 2017 року, яким встановлено наступні порушення, а саме: п. 44.1 ст. 44, п.134.1.1 п 134.1 ст. 134, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за 2014 рік на загальну суму 87800,04 грн., п.198.1, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за період перевірки на загальну суму 102085, 65 грн., в тому числі: липень 2014 року на суму 31952,06 грн., за серпень 2014 року на суму 7928,87 грн., за вересень 2014 року на суму 10000 грн., за жовтень 2014 року на суму 9096,13 грн., за листопад 2014 року на суму 43108,59 грн.

На підставі акту перевірки 11.07.2017 року відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання ПП «БК «Інвестбуд» за податком на прибуток на загальну суму 109750, 05 грн., з яких 87800, 04 грн. за податковими зобов'язаннями та 21950, 01 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання ПП «БК Інвестбуд» за податком на додану вартість, на загальну суму 127607, 07 грн., з яких 102085, 65 грн. за податковими зобов'язаннями та 25521, 42 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до п.п. 14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п.198.3 ст.198 ПК України).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Порядок формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначено ст. 198 ПК України.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Судовою колегією встановлено, що 14 травня 2014 року між ПП "БК Інвестбуд" та ПП «НП «Хіміч» укладено договір підряду № 090514/1, відповідно до умов якого ПП «НП «Хіміч» (Виконавець) зобовязується провести роботи по реконструкції головного входу та благоустрою прилеглої території адміністративного корпусу ПАТ «Концерн-Електрон», що знаходиться за адресою: вул. Стороженка, 32, м. Львів, а ПП "БК Інвестбуд" (Замовник), зобовязується прийняти та оплатити проведенні Виконавцем роботи відповідно до умов даного договору.

04 червня 2014 року між ПП "БК Інвестбуд" та ПП «НП «Хіміч» укладено договір підряду № 120604/1, відповідно до умов якого ПП «НП «Хіміч» (Виконавець) зобовязується провести роботи : демонтажні роботи внутрішнього подвір'я будинку-їдальні, за адресою : м. Львів, вул. Ясна, 1, (надалі - роботи), а " Замовник " зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

Між ПП "БК Інвестбуд" та ПП «НП «Хіміч» укладено договір підряду № 170701.1 від 01 липня 2014 року, відповідно до умов якого ПП «НП «Хіміч» (Виконавець) зобовязується провести роботи : замурівка фасаду корпус ВД, за адресою м. Львів, вул., Степанівни, 45 ( надалі - роботи), а " Замовник " зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

02 липня 2014 року між ПП "БК Інвестбуд" та ПП «НП «Хіміч» укладено договір підряду № 170702/1, відповідно до умов якого ПП «НП «Хіміч» (Виконавець) зобовязується провести роботи: влаштування похилого даху одноповерхової частини будівлі їдальні, за адресою: м. Львів, вул. Ясна, 1 ( надалі - роботи), а " Замовник " зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

Між ПП "БК Інвестбуд" та ПП «НП «Хіміч» укладено договір підряду № 301107/1 від 07 листопада 2014 року, відповідно до умов якого ПП «НП «Хіміч» (Виконавець) зобовязується провести роботи: по ремонту частини цеху в корпусі 1-НР, за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313 ( надалі - роботи), а " Замовник " зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

02 вересня 2014 року між ПП "БК Інвестбуд" та ТОВ «ГРАНД БУД» укладено договір підряду № 210902/1, відповідно до умов якого ТОВ «ГРАНД БУД» «Виконавець» зобовязується провести роботи: реконструкції головного входу та благоустрою прилеглої території корпусу Е, за адресою: м. Львів, вул. Стороженка, 32 (надалі - роботи), а " Замовник" зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

Між ПП "БК Інвестбуд" та ТОВ «ГРАНД БУД» 26.09.2014 укладено договір підряду № 220926/1, відповідно до умов якого ТОВ «ГРАНД БУД» «Виконавець» зобовязується провести роботи: по влаштуванню похилого даху одноповерхової частини будівлі їдальні, за адресою: м. Львів, вул. Ясна, 1 (надалі - роботи), а " Замовник" зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

10 жовтня 2014 року між ПП "БК Інвестбуд" та ТОВ «ГРАНД БУД» укладено договір підряду № 281010/1, відповідно до умов якого ТОВ «ГРАНД БУД» «Виконавець» зобовязується провести роботи: ремонтні роботи за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 130 (надалі - роботи), а " Замовник" зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

Між ПП "БК Інвестбуд" та ТОВ «ГРАНД БУД» 14.10.2014 укладено договір підряду № 251014/1, відповідно до умов якого ТОВ «ГРАНД БУД» «Виконавець» зобовязується провести роботи: по влаштуванню великої підпірної стінки, за адресою: м. Львів, вул. Ясна, 1 (надалі - роботи), а " Замовник" зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

15 жовтня 2014 року між ПП "БК Інвестбуд" та ТОВ «ГРАНД БУД» укладено договір підряду № 261015/1, відповідно до умов якого ТОВ «ГРАНД БУД» «Виконавець» зобовязується провести роботи: влаштування малої підпірної стінки за адресою: м. Львів, вул. Ясна, 1 (надалі - роботи), а " Замовник" зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

Між ПП "БК Інвестбуд" та ТОВ «ГРАНД БУД» 21.10.2014 укладено договір підряду № 291021/1, відповідно до умов якого ТОВ «ГРАНД БУД» «Виконавець» зобовязується провести роботи: ремонт водопроводу до корпусу ІЛК, за адресою: м. Львів, вул. Стороженка, 12 (надалі - роботи), а " Замовник" зобов'язується прийняти та оплатити проведені " Виконавцем " роботи відповідно до умов цього договору.

Разом з тим, податковий орган покликається на податкову інформацію, а саме щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП «Хіміч» від 30.12.2014 № 521/26-59-22-08 та від 20.03.2015 № 367/26-59-22-08 та ТОВ «ГРАНД БУД» від 18.12.2014 № 338/7/26-55-08-11.

Згідно вказаної податкової інформації у ПП «Хіміч» та ТОВ «ГРАНД БУД» відсутні трудові, матеріальні ресурси, сировина, виробничі потужності, транспортні засоби, складські приміщення та будь-які можливості здійснювати діяльність, в тому числі і стосовно надання позивачу послуг та виконання робіт.

Податковий орган зазначив, що позивачем до перевірки надано акти приймання виконаних робіт в той же час у таких актах до прямих витрат віднесено вартість експлуатації машин та механізмів, однак не представлено жодного первинного документа із вказанням - хто надавав машини та механізми, які саме, скільки годин працювали та жодну іншу інформацію стосовно даного питання.

З акту перевірки податковим органом зроблений висновок, що в наданих позивачем актах приймання виконаних робіт до прямих витрат віднесено вартість експлуатації машин та механізмів, однак не представлено жодного первинного документа із вказанням - хто надавав машини та механізми, які саме, скільки годин працювали та жодну іншу інформацію стосовно даного питання.

Відповідач посилається на ДБН Д. 1.1 -1-2000 «Правила визначення вартості будівництва», однак як встановлено судом Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 з метою удосконалення нормативної бази у будівельному комплексі України прийнято з наданням чинності з 1 січня 2014 року ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", що розроблені ТОВ "Науково-виробнича фірма "Інпроект". Водночас, визнано такими, що втратили чинність на території України з 1 січня 2014 року, державні будівельні норми ДБН Д.1.1-1-2000 "Правила визначення вартості будівництва".

Апеляційним судом встановлено, що відповідач здійснював перевірку ПП "БК Інвестбуд" по взаємовідносинах з ПП «НП «Хіміч» за липень-серпень та листопад 2014 року та ТОВ «ГРАНД БУД» за вересень-жовтень 2014 року, отже на момент встановлення порушення позивачем правил ДБН Д.1.1-1-2000 "Правила визначення вартості будівництва" такі 01 січня 2014 року втратили чинність.

Згідно п. 1.2 Розділу 1 «Сфера застосування» ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» цей стандарт носить обов'язковий характер при визначенні вартості будівництва об'єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії.

Форма акту приймання виконаних будівельних робіт, локального кошторису та підсумкової відомості ресурсів визначено ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», отже вони використовуються у правовідносинах, на які розповсюджується сфера дії ДСТУ Б Д. 1.1 -1:2013.

Виконані ПП «НП «Хіміч» та TOB «ГРАНТ БУД» для ПП «БК «Інвестбуд» роботи, у відповідності до наявних договорів підряду, були виконані на замовлення комерційної установи та за її рахунок.

Згідно вказаних договорів підряду не було жодного фінансування за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, оскільки роботи були виконанні на замовлення позивача та оплачені згідно договорів підряду.

Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» та ТОВ «АНБ Груп» відповідач використав податкову інформацію від 20.03.2015 № 376/26-59-22-03/38517030 та від 18.12.2014 №338/7/26-55-08-11, згідно з якою у ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» та ТОВ «АНБ Груп» відсутні трудові, матеріальні ресурси, сировина, виробничі потужності, транспортні засоби, складські приміщення та будь-які можливості здійснювати діяльність, в тому числі і стосовно постачання позивачу будівельних матеріалів.

Також відповідач стверджує, що до матеріалів перевірки позивачем не надано будь-яких документів, що свідчать про транспортування ТМЦ до покупця, відсутня інформація про місце доставки ТМЦ, оскільки згідно даних обліку в ПП «БК «Інвестбуд» складські приміщення відсутні.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Поставка будівельних матеріалів здійснювалася силами та засобами постачальників, а саме TOB "Компанія Лакшері Кепітал" та TOB "АНБ Груп", тому документи на поставку будівельних матеріалів у позивача відсутні. Окрім того, як зазначив позивач поставка матеріалів входила в ціну, яка була оплачена покупцем при купівлі будівельних матеріалів. Додатково позивач звернув увагу, що жодним законодавчим актом не встановлено обов'язок покупця зберігати документи з приводу поставки йому продавцями товарів, якщо поставка відбувалась силами останніх.

В матеріалах справи наявна «Посадова інструкція виконроба» від 17 лютого 2014 року, затверджена наказом ПП «БК «Інвестбуд» № 05-02/14. Згідно вказаної інструкції в обовязки виконроба серед іншого входить прийом будівельних матеріалів на майданчику (обєкті) від постачальників (Розділ ІІ п. 26), а пунктом 30 вказаної інструкції визначено, що виконроб забезпечує розподіл будівельних матеріалів між субпідрядниками.

На підтвердження використання в господарській діяльності вказаних будівельних матеріалів позивач надав Акти списання товарів, а саме: № 22 від 31.07.2014, № 30 від 30.09.2014, № 34 від 13.10.2014, № 36 від 10.11.2014, № 42 від 12.12.2014, № 37 від 17.11.2014, № 35 від 28.10.2014, № 20 від 30.07.2014, № 23 від 14.08.2014, № 21 від 31.07.2014, № 38 від 21.11.2014, № 47 від 19.12.2014, № 48 від 19.12.2014, № 45 від 12.12.2014, № 23 від 23.12.2014.

Разом з тим, позивач долучив до матеріалів справи виписки з ПАТ «ВіЕс Банк» про оплату товарів та послуг за 14.11.2014, 13.11.2014, 24.11.2014,07.11.2014, 11.09.2014, 07.08.2014, 31.07.2014, 24.07.2014, 21.07.2014, 16.07.2014, 10.07.2014, 08.0.2014, 03.07.2014, 24.06.2014, 12.06.2014, 05.06.2014, 27.05.2014, 20.05.2014, 15.05.2014, 14.05.2014, 26.09.2014, 14.10.2014,15.10.2014, 23.12.2014, 26.12.2014, 11.11.2014,04.11.2014, 19.12.2014.

Інформація про неможливість проведення зустрічних звірок за своєю природою призначена виключно для засвідчення факту об'єктивної неможливості здійснення зустрічної звірки, а не фактів порушення платниками податків податкового чи іншого законодавства.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує, що сама по собі неможливість реалізації органами фіскальної служби визначеної законодавством компетенції щодо проведення зустрічних звірок вказаного контрагента не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства.

Податкова інформація про неможливість проведення зустрічних звірок не може розглядатися як належне підтвердження фактів порушення платником податків податкового законодавства, здобуте в ході перевірки, тим більше, що інформація, на які посилається відповідач, стосуються не безпосередньо позивача, а його контрагентів.

Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Недостатність у контрагента позивача трудових, виробничих або інших ресурсів не є обставинами, які самі по собі позбавляють правового значення виданих контрагентом підприємства податкових накладних, що виключає відповідальність платника податків (позивача).

Аналогічна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалі від 19.03.2013 року по справі № К/9991/42011/12, в ухвалі від 29.09.2014 року по справі № К/800/23899/14.

У п.110 рішення у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Європейський суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п. 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумними сумнівом.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 року у справі №813/3574/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 20.02.2018 року