Справа № 152/1960/17
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 лютого 2018 р. Справа № 152/1960/17

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Альчука Максима Петровича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в якому позивач просить: визнати протиправним і скасувати рішення у формі протоколу № 595 від 17.07.2017 року та рішення від 17.07.2017 року Шаргородського об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах на підставі п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2, як особі, яка досягла віку 55 років та має понад 26 років загального стажу роботи і з них понад 12 років і 6 місяців стажу роботи на посаді муляра (камінщика) в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад, що був зайнятий повний робочий день; зобов'язати Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати йому до пільгового стажу період роботи на посаді муляра (камінщика) в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад з 13.08.1985 року по 20.11.2006 року і з 07.07.2011 року по 27.12.2011 року та з 07.02.2017 року призначити пенсію на пільгових умовах за п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2, як особі, яка досягла віку 55 років та має понад 26 років загального стажу роботи і з них понад 12 років і 6 місяців стажу роботи на посаді муляра (камінщика) в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад, що був зайнятий повний робочий день.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що його загальний стаж на різних посадах складає понад 29 років, з них понад 19 років на посаді муляра (камінщика) в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. 06.02.2017 року йому виповнилось 55 років, у зв'язку з чим він звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2, як особі, якій виповнилось 55 років при загальному стажі роботи понад 26 років, з них: понад 12 років і 6 місяців із шкідливими і важкими умовами праці муляром (камінщиком) в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад, оскільки був зайнятий повний робочий день. Однак, на підставі протоколів № 15 та 595 від 17.07.2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за відсутності 12 років 6 місяців стажу роботи на пільгових умовах на посаді муляра, який постійно працював в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.12.2017 року відкрито скорочене провадження у справі.

На підстав ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.12.2017 року справу передано на розгляд Вінницькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2018 року адміністративну справу прийнято до розгляду. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні.

На адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позову. Також зазначає, що з наданих позивачем документів слідує, що він працював з 13.08.2015 року по 20.11.2006 року муляром 3-го розряду. Зазначена посада не відноситься до Списку № 2 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36. Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників передбачено посади мулярів, які постійно працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. Також відсутні відомості про атестацію робочого місця з 21.08.1992 року, що також позбавляє можливості призначення пенсії за умовами п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 13.08.1985 року по 20.11.2006 року та з 07.07.2011 року по 27.12.2017 року працював повний робочий день муляром (камінщиком) в Шаргородській міжгосподарській будівельній організації, правонаступниками якої є Шаргородська міжгосподарська пересувна механізована колона №23, районне акціонерне товариство по агропромисловому будівництву "Шаргород райагробуд", ТОВ "Шаргород райагробуд", що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 16-21).

У зв'язку із досягненням 55-річного віку, 28.04.2017 року позивач звернувся до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком № 2, як особі, якій виповнилось 55 років при загальному стажі роботи понад 26 років, з них - понад 12 років 6 місяців із шкідливими і важкими умовами праці муляром (камінщиком) в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад, та безпосередньо був зайнятий повний робочий день.

Шаргородське ОУПФУ Вінницької області на підставі протоколу № 595 від 17.07.2017 року та рішення від 17.07.2017 року відмовило позивачу в призначенні пільгової пенсії за списком №2, п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з посиланням на відсутність у позивача пільгового стажу роботи повний робочий день муляром (камінщиком) в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад через відсутність атестації робочого місця з 21.08.1992 року по 20.11.2006 року та з 07.07.2011 року по 27.12.2011 року. Дані рішення одночасно являються предметом оскарження у даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набрав чинності з 21 серпня 1992 року, (далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Тобто, не проведення керівництвом підприємства, на якому працював позивач належної атестації робочих місць, не може позбавляти останнього його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» є виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Відповідно до п.1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Матеріали справи свідчать, що згідно акту № 192 від 11.07.2017 року за результатами звірки достовірності видачі довідки про пільговий характер роботи для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" ТОВ "Шаргород райагробуд" гр. ОСОБА_1 встановлено, що на підприємстві є в наявності висновки за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці, а саме: висновок від 05.03.2003 року № 9, в якому зазначено, що відповідно до наказу № 18 від 05.06.2002 "Про результати атестації робочих місць" професія "муляра, який постійно працює в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад" атестаційною комісією обґрунтовано віднесено до Списку № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно матеріалів справи слідує, що загальний стаж позивача складає 29 років 8 місяців 3 дні.

Згідно довідки від 05.04.2017 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ТОВ "Шаргород райагробуд" позивач ОСОБА_1 працював на посаді "муляр, зайнятий в бригадах муляра і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад" з 13.08.1985 року по 20.11.2006 року.

Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, передбачена професія "муляри, зайняті в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад" розділ XXVII позиція 27а.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджено право позивача на зарахування до пільгового стажу період роботи на посаді муляра в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад з 13.08.1985 року по 20.11.2006 року.

Також, при вирішені цього спору, суд, відповідно до частин першої-другої статті 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей

З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

За таких обставин із урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що у позивача достатньо пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а отже відмова, оформлена протоколом № 595 від 17.07.2017 року про відмову в призначенні пенсії є протиправною та підлягає скасуванню.

Оцінюючи вимоги позивача про покладення на Шаргородське ОУПФУ Вінницької області обов'язку призначити позивачу пенсію на пільгових умовах на підставі п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 07.07.2017 року, необхідно зазначити, що питання призначення пенсії регулюється нормами пенсійного законодавства України та входить до повноважень відповідача, а тому суд не може надавати правової оцінки діям відповідача, які можуть бути вчинені ним в майбутньому в порядку регламентованому пенсійним законодавством України.

Разом з тим, визначаючись стосовно вказаної позовної вимоги з урахуванням підстав, зазначених позивачем у позові, та завдання адміністративного судочинства щодо захисту порушеного права та інтересів позивача, що передбачено ст. 2 КАС України, суд вважає, що відмовою Шаргородського ОУПФУ Вінницької області від 17.07.2017 року такі права та інтереси позивача порушені, з огляду на попередній висновок суду щодо підтвердження права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивача, з урахуванням вимог ст. 245КАС України, а також висновків суду у даній справі щодо підтвердження права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом зобовязання Шаргородського ОУПФУ Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, інакше - пенсія за віком призначається з дня звернення. Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до відповідача 28.04.2017 року, а тому пенсію необхідно призначити починаючи з цієї дати.

Дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (23507, Вінницька область, Шаргородський район, с. Гибалівка, вул. Набережна, 3, АА665010) до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (23500, Вінницька область, Шаргородський район, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, 222, ) задовольнити частково .

Визнати протиправною та скасувати відмову Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, викладену у формі протоколу № 595 від 17.07.2017 року в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи роботу на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 повний робочий день за професією "муляр, зайнятий в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад" на товаристві з обмеженою відповідальністю "Шаргород райагробуд" в період з 13.08.1985 року по 20.11.2006 року.

Зобов'язати Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовниг вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АА665010) сплачений судовий збір в сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Вінницький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Альчук Максим Петрович