Справа № 802/27/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 лютого 2018 р. Справа № 802/27/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Дмитришеної Р.М., розглянувши в порядку письмовому проваджені адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 (22013 Вінницька область, Хмільницький район, с. Сулківка) до: Хмільницького об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області (22300, Вінницька область, м. Хмільник, вул. Столярчука, 15а) про: визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Хмільницького об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що має загальний трудовий стаж понад 28 років, а тому звернувся із відповідними заявами до відповідача про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Однак, Хмільницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області відмовило позивачу у задоволенні його заяви, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду. Згідно позовних вимог позивач просить визнати протиправними дії відповідача та просить зобов'язати останнього вчинити певні дії.

Від сторони відповідача на адресу суду надійшов відзив за вх. №2618 з якого слідує, що останній заперечує щодо заявлених позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій і показників (затверджених Кабінетом Міністрів України), затверджуваним кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно поданих позивачем документів підтверджений пільговий стаж становить лише 4 роки 9 місяців за період роботи з 01.04.1983 року по 31.12.1987 року, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до п. «б» ст 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах в шкідливих і важких умовах праці за Списком №2 виробництв, робіт професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Період роботи з 01.01.1988 року по 15.05.2006 року не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки за період з 01.01.1988 року не надані первинні документи про роботу в шкідливих умовах та документи про проведення та результати атестації робочих місць.

Відповідно до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади. Враховуючи вищезазначене для зарахування періоду роботи з 01.01.1988 року по 15.05.2006 року до пільгового стажу роботи немає підстав.

Також, позивачем надано відповідь на відзив за вх. №3560 за змістом якої останній просить суд позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідачем не вірно зазначено загальний трудовий стаж, який зараховується для призначення пенсії на пільгових умовах. Також Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності відповідних записів в трудовій книжці, не викликала свідків, які б могли підтвердити трудовий стаж позивача та не менше 80 відсотків робочого часу, який останній був зайнятий по виконанню своєї праці в шкідливих умовах, оскільки проводив газоелектрозварювальні роботи в усьому машинно-тракторному парку, на комплексі ферм та взагалі один в господарстві як в польових умовах та і в приміщеннях тракторного та автомобільного парку. За відсутності документів особового складу за 1988-2005 роки та документи постійного зберігання за 2001 - 2005 роки, які були знищені пожежею (акт від 18.02.2006 року).

Крім того відповідачем не було взагалі зараховано трудовий стаж, який був до проходження строкової служби в Збройний Силах СРСР, не зазначено який зараховано загальний трудовий стаж, а який не зараховується. Відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 26 років та 6 місяців (а не 30 років, як зазначає відповідач), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених посадах, при зверненні з 01.04.2017 року по 31.03.2018 року.

Також, позивач зазначає, що станом на 27 серпня 2017 року йому 55 років, а стаж роботи складає більше 28 років, з яких майже 24 роки пропрацював електрогазозварювальником та електрозварювальником, які відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України та Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджуваним Кабінетом Міністрів СРСР 22.08.1956 року №1173, відносяться до професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій зa відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12.08.1993 року №637, зокрема п.1, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Трудові книжки з відповідними записами надано Відповідачу. Інших документів надати не має змоги, так як знищені пожежею.

Ухвалою суду від 07.02.2018 розгляд справи по суті призначено на 16.02.2018.

Розглянувши надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відвомити з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що про призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Хмільницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розглянувши дану заяву і додані до неї документи управлінням було прийняте рішення від 16.11.2017 за №2097/06-37/02/1, яким в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено в звязку з тим, що для призначення даної пенсії необхідний загальний стаж 26 років 6 місяців, зараховано лише 4 роки 9 місяці.

До пільгового стажу позивача зарахований період з 01.04.1983 по 31.12.1987 в якому позивач працював ливарникоелектрозварювальником, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2. Період роботи з 01.01.1988 по 15.05.2006 не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутні первинні документи про роботу в шкідливих умовах та документи про проведення та результати атестації робочих місьць.

Крім того, згідно матеріалів справи, питання про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах було розглянуто Комісією Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Згідно листа від 12.10.2017 №4103/09-35/02 Комісія Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомила позивача про прийняте рішення щодо зарахування ОСОБА_1 період з 01.04.1983 по 31.12.1987 до пільгового стажу, та не зарахування до такого стажу періоди роботи з 01.01.1988 по 15.05.2006.

Однак, позивач не погоджується з такими висновками, та вважаючи дії Хмельницького обєднаного управління ПФУ України Вінницької області про відмову у призначені йому пенсії по списку №2 неправомірними, звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набула чинності 21.08.1992) атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів п. 10 вказаного Порядку, результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.1. Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі Порядок №383) передбачено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року та 17 березня 2015 року № 21-183а13, №21-519а14, №21-585а14 відповідно). Такого ж висновку прийшов і Верховний Суд у постанові від 31.01.2018 у справі К/9901/48/17.

Таким чином, суд вважає, що період роботи з 21 серпня 1992 року включно по 15.05.2006 неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць, а тому правомірно не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2.

Щодо не зарахування періоду роботи з 01.01.1988 по серпень 1992 року до пільгового стажу, то суд також погоджується, що відсутні відомості, а саме первинні документи у вказаний період, що підтверджують характер виконуваної роботи.

У постанові від 6 грудня 2016 року у справі № 21-1660а16 Верховний Суд України вказав на те, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала зі шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до відомостей у трудовій книжці міститься запис від 01.01.1983, що позивач прийнятий в члени колгоспу ім Горького на роботу електрозварщиком 4 розр, а від 04.04.1991 - переведений в КСК "Сулківське" на роботу електрозварювальником. Відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, характер виконуваної роботи з особливо шкідливими умовами праці протягом повного робочого дня чи про зайнятість протягом повного сезону або протягом року, в трудовій книжці відсутні.

Відповідно до архівної довідки від 08.08.2017 №416 в документах фонду ТОВ "Сулківське" в книгах обліку і розрахунків по оплаті праці з членами колгоспу рахується ОСОБА_1, де вказано, що його відпрацьовані людогодини становлять з квітня 1983 по грудень 1987 року.

Згідно архівної довідки від 14.09.2017 №278 зазначено, що на базі від"єднаного від колгоспу ім. Горького с. Торчин відділку с. Сулківка утворено колгосп "Нове життя", яке рішенням зборів членів колгоспу 29.12.1992 реорганізовано в КСП "Світанок", а 15.01.2000 на його базі утворено СТОВ "Сулківське". В довідці зазначено, що документи за 1988-2005 роки знищено внаслідок пожежі. Витягом з ЄДРПОУ державну реєстрацію ТОВ "Сулківське" припинено 28.08.2007 за судовим рішенням.

Відтак, період роботи з 01.01.1988 по серпень 1992 року первинними документами не підтверджений.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позову, оскільки на переконання суду призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивачу неможливо, так як відсутній необхідний як загальний, так і пільговий стаж роботи.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (22013 Вінницька область, Хмільницький район, с. Сулківка, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

Хмільницьке об"єднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області (22300, Вінницька область, м. Хмільник, вул. Столярчука, 15а, )

Рішення у повному обсязі оформлено: (20.02.2018)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна