Справа № 742/287/18
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/47/18
Єдиний унікальний № 742/287/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря Здоровець Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Прилуцького ВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_2 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР №230184 про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2017 року його було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП . Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 04 серпня 2017 року постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2017 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано та провадження по справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки було встановлено, що за кермом автомобіля «Москвич-2140» ОСОБА_1 не перебував. 26 січня 2018 року йому надійшов виклик з Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції. Коли він звернувся до Прилуцького міськрайвідділу ДВС, то йому стало відомо, що того ж дня, 22 травня 2017 року, коли було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, відносно нього було винесено ще одну постанову серії АР № 230184 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, та застосовано до нього штраф у розмірі 510 грн. А оскільки 22 травня 2017 року він не керував автомобілем, а водієм автомобіля являлася інша особа, то притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є неправомірним.

Ухвалою суду від 02 лютого 2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст. 257 КАС України..

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі від 02 лютого 2018 року не подав, а тому суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №230184 від 22.05.2017 року водій ОСОБА_1 в м.Прилуки керуючи автомобілем не маючи права на керування транспортним засобом, порушив ПДР п.2.1 «А». На підставі ч.2 ст.126 КУпАП відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 510 грн (а.с.2).

З постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.06.2017 вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП . Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 04 серпня 2017 року постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2017 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано та провадження по справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки було встановлено, що за кермом автомобіля «Москвич-2140» ОСОБА_1 не перебував (а.с.6-7, 8-10).

Згідно п.2.1 «А» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністативного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачу пропонувалося згідно ухвали суду 02 лютого 2018 року надати відзив на позов, а ухвала була отримана ним 25 лютого 2018 року, проте її вимоги у встановлений судом строк виконані не були, відзив та будь-які інші докази суду не надані, тому суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Більше того, постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 04 серпня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 не керував автомобілем «Москвич-2140», а тому жодних підстав стверджувати, що він керував автомобілем, не маючи права на керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «А» ПДР України, у судовому засіданні не було здобуто. А значить, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП , за начебто порушення ним п.2.1 «А» ПДР України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 229, 241, 242, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (м.Прилуки, вул.Берегова, буд.80) до поліцейського Прилуцького ВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_2 (м.Прилуки, вул.Котляревського, 66) про скасування постанови задовольнити в повному обсязі, а постанову поліцейського Прилуцького ВП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_2 Григоровича АР №230184 від 22 травня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 510 грн. штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути протягом десяти днів, з дня його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області .

Головуючий: О.Ільченко