Справа № 2а/1570/3523/2012
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2018 року

Київ

справа №2а/1570/3523/2012

адміністративне провадження №К/9901/1713/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 2 червня 2017 року (суддя Аракелян М.М.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року (судді: Федусик А.Г., Шевчук О.А., Зуєва Л.Є.) у справі №2а/1570/3523/2012 за позовом Державного підприємства «Одеська залізниця» до Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Одеська залізниця» (далі - позивач, ДП «Одеська залізниця») звернулось до суду з позовом до Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 3 травня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки ним належним чином підтверджено реальність господарських операцій з його контрагентом, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 2 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року, задоволено адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 3 травня 2012 року №. Стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 275,61 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту перевірки, висновки якого є помилковими щодо нікчемності угоди та фіктивності господарських операцій з ПП «Фіто Сервіс Плюс», а також прийняте в порушення вимог пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, до набрання законної сили судовим рішенням в кримінальній справі, в межах досудового розслідування по якій проводилась позапланова перевірка на підставі постанови слідчого.

Не погодившись із рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 2 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ДП «Одеська залізниця».

У доводах касаційної скарги відповідач обмежується дублюванням окремих положень акту перевірки посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, належного та всебічного дослідження матеріалів справи, зважаючи на неправомірність формування позивачем податкового кредиту спірного податкового періоду, оскільки суми ПДВ, сплачені у ціні придбаного у ПП «Фіто сервіс плюс» товару не підтверджуються належними первинними документами та судом встановлено, що фінансово-господарська діяльність контрагентів здійснювалась поза межами правового поля, а укладені ними правочини є такими, що вчинені без мети настання реальних наслідків.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що уповноваженими особами контролюючого органу проведено позапланову виїзну документальну перевірку ДП «Одеська залізниця» з питання дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з ПП «Фіто Сервіс Плюс» за період з 11 вересня 2009 року по 20 березня 2012 року, про що складено акт №16/24-0/01071315/1 від 17 квітня 2012 року, яким встановлено порушення позивачем вимог підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 45.2 статті 45, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.4 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704, у результаті чого позивачем занижено податок на прибуток на загальну суму 20 376,00 грн, у тому числі за 1 квартал 2011 року в сумі 14 369,00 грн, за 2 квартал 2011 року в сумі 6 007,00 грн.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, якщо отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

У відповідності до пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Відповідно до пункту 58.4 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Таким чином, оскільки пункт 86.9 статті 86 та підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України не конкретизують коло осіб, щодо яких може бути призначено документальну позапланову перевірку за наявності відповідної постанови компетентної особи, винесеної в порядку кримінально-процесуального законодавства, то відповідну документальну перевірку за постановою слідчого, прокурора, органу дізнання чи суду може бути проведено щодо будь-яких осіб, а тому пункт 86.9 статті 86 Податкового кодексу України врегульовує порядок оформлення результатів документальних позапланових перевірок щодо будь-яких осіб, якщо такі перевірки були проведені на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, тобто в межах кримінально-процесуального законодавства чи законодавства про оперативно-розшукову діяльність.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що перевірку позивача проведено відповідно до під пункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на підставі постанови старшого слідчого прокуратури м.Одеси молодшого радника юстиції Томашевського С.О. від 6 лютого 2012 року про призначення у рамках кримінальної справи №3 позапланової перевірки щодо дотримання вимог податкового законодавства «Одеська залізниця» по взаємовідносинах із ПП «Фіто Сервіс Плюс» за весь період діяльності підприємства.

Відповідно до листа прокуратури Одеської області від 5 квітня 2017 року №15-975-17, 21 серпня 2012 року кримінальна справа №3 за обвинуваченням ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 за частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 205, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 212 Кримінального кодексу України з обвинувальним висновком скерована до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2012 року підсудних звільнено від кримінальної відповідальності на підставі пункту «в» статті 1 закону України «Про амністію в 2011 році» від 08 липня 2011 року.

Отже, станом на дату прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 3 травня 2012 року № обвинувального вироку, що набрав законної сили, або рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами ще не було прийнято.

Враховуючи, що перевірка позивача була призначена відповідно до кримінально-процесуального закону та за відсутності відповідного судового рішення у кримінальній справі, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття спірного рішення.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на приписи пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, відповідно до яких статус матеріалів перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність, то вони не можуть бути досліджені в порядку адміністративного судочинства до набрання законної сили рішенням, прийнятим в порядку кримінально-процесуального судочинства.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування спірного податкового повідомлення-рішення від 3 травня 2012 року №.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зазначене, враховуючи, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 2 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного суду України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 2 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року у справі №2а/1570/3523/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду