Справа № 343/1417/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 рокуЛьвів№ 876/57/18
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області,
на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2017 року (суддя Монташевич С.М., час ухвалення 11:23 год., місце ухвалення м. Долина, дата складання повного тексту 08 грудня 2017 р.),
в адміністративній справі № 343/1417/17 за позовом ОСОБА_1 до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Калуський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області,
про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Калуського об`єднаного УПФУ Івано-Франківській області, в якому (з врахуванням уточнення позовних вимог) просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Долинського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії № 1 про відмову в призначенні пенсії від 06.06.2017 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності із-за відсутності необхідного страхового стажу роботи; 2) зобов`язати відповідача зарахувати весь період служби позивача в органах внутрішніх справ з 18.12.2006 року по 20.05.2014 року у його страховий стаж, призначити та виплатити йому пенсію по інвалідності з дня встановлення інвалідності, тобто з 22.12.2016 року.
Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.12.2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Долинського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області №1 про відмову в призначенні пенсії від 06.06.2017 р., яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності із-за відсутності необхідного страхового стажу роботи. Зобов`язано Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати період служби в органах внутрішніх справ з 18 грудня 2006 року по 20 травня 2014 року в страховий стаж ОСОБА_1 , призначити та виплатити йому пенсію по інвалідності з дня встановлення інвалідності, тобто з 22 грудня 2016 року. Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Калуського ОУПФ України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 640 грн. сплаченого судового збору. Зобов`язано Калуське ОУПФ України Івано-Франківської області подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили звіту про виконання судового рішення. Відмовлено в частині вимог щодо звернення постанови до негайного виконання.
З цією постановою суду першої інстанції від 06.12.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що суд при прийнятті оскарженого рішення надав неналежну правову оцінку всім суттєвим обставинам справи і не в повній мірі дослідив здобуті в процесі судового розгляду справи докази, що у свою чергу стало причиною порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, і як наслідок тягне за собою неправильне вирішення даної справи, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що порушення норм матеріального права полягає у тому, що судом не враховано норми ст.24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страховий стаж з 01.01.2004 року обчислюється територіальними органами ПФ за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Страховий стаж це період протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Оскільки за даними системи персоніфікованого обліку не міститься інформації, що за позивача нараховувались та сплачувались внески до ПФ, тому в управління немає підстав зараховувати спірний період до страхового стажу. Посилання суду на ЗУ «Про пенсійне забезпечення» є безпідставним, оскільки пенсія по інвалідності призначається на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.01.2004 р., а не за інформацією, яка міститься в трудовій книжці позивача.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 06.12.2017 р. та закрити провадження у справі.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ №0783804 позивачу 22.12.2016 року встановлено третю групу інвалідності загального захворювання (а.с. 7).
На момент встановлення інвалідності 22.12.2016 року, позивач досягнув тридцятирічного віку, що підтверджується даними з копії паспорта СЕ178637 від 20.11.2002 р. (а.с. 5-6).
06.02.2017 року, тобто після досягнення 30 років та набуття статусу інваліда, позивач звернувся до Долинського об`єднаного УПФУ з заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с. 37).
Листом № 2583/03-01 від 07.04.2017 р. Долинське об`єднане УПФУ повідомило позивача про те, що для призначення пенсії по інвалідності інвалідам ІІІ групи на момент звернення за пенсією при досягненні 30 років необхідно набути 4 роки страхового стажу. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, позивачу зараховано період перебування в Долинському центрі зайнятості та служба в органах внутрішніх справ за 2007 рік, який є відображений у системі персоніфікованого обліку. Його страховий стаж становить 1 рік 1 місяць 15 днів (а.с. 10).
Рішенням № 1 про відмову в призначенні пенсії від 06/06/2017 р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності із-за відсутності необхідного страхового стажу роботи 4 роки. Період роботи на службі в органах внутрішніх справ з 01.01.2008 р. по 20.05.2014 р. зарахувати немає підстав, оскільки страховий стаж з 01.01.2004 р. обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (а.с. 34).
Листом № 305/Г-15 від 14.07.2017 р. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що згідно з записами трудової книги він з 18.12.2006 р. по 20.05.2014 р. проходив службу в органах внутрішніх справ. З 01.01.2007 р. період служби в органах внутрішніх справ зараховується до страхового стажу за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Оскільки в даних системи персоніфікованого обліку за період служби позивача в органах внутрішніх справ наявні відомості лише за 2007 рік, то тільки цей період можна зарахувати до його страхового стажу. Для зарахування періоду з 01.01.2008 р. по 20.05.2014 р. немає підстав (а.с. 11).
Крім цього, як видно з копії листа ПФУ №3313/05-01 від 26.02.2008 р., останній повідомив начальників головних УПФУ в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, що ч.6 ст.21 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено категорії страхувальників, які повинні подавати територіальним органам ПФУ звітність для системи персоніфікованого обліку. Зазначеним переліком не визначено страхувальників для застрахованих осіб, вказаних в п.17 ст.11 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме за осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб рядового і начальницького складу. Таким чином, до внесення відповідних змін в законодавство звітність до системи персоніфікованого обліку про зазначених осіб не подається (а.с. 21).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленою цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною 1 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Частина 1 ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що особи яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Судом першої інстанції вірно враховано, що з копії трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 05.07.2005 року, видно, що позивач з 01.09.2004 р. по 01.07.2005 р. навчався в Стрийському вищому професійному училищі № 8, з 25.07.2005 р. по 11.10.2005 р. отримував допомогу по безробіттю в Долинському районному центрі зайнятості, з 12.10.2005 р. по 19.09.2006 р. проходив дійсну строкову службу в Збройних силах України, з 18.12.2006 р. по 20.05.2014 р. проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС України в Івано-Франківській області (а.с. 8).
Згідно копії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої Долинським районним відділом управління МВС України в Івано-Франківській області, позивач за період з грудня 2006 року по червень 2014 року отримував заробітну плату. У даній довідці вказано, що на всі виплати нараховано і сплачено страхові внески (єдиний соціальний внесок) до бюджету в повному обсязі. Довідка видана на основі особових карточок (а.с. 9).
Відповідно до п.20 розділу II Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 р., час перебування осіб рядового і начальницького складу на службі в органах внутрішніх справ зараховується до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу за спеціальністю згідно з законодавством.
Згідно п.25 розділу II вказаного Положення, особи рядового і начальницького складу підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню за рахунок коштів відповідного бюджету, а також коштів, що надходять від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій згідно з договорами, укладеними між ними і органами внутрішніх справ.
Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана за підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства у колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи, тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції (ОВС), незалежно від місця проходження служби.
Згідно ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа це фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (оплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Пунктом 11 ч.1 ст.11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають також і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», що також підтверджується п.2.2.16 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р.. Тобто періоди служби в органах Міністерства внутрішніх справ України зараховуються до страхового стажу.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.
Пунктом 2 ч.1 ст.14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, надбавку або компенсацію, - для осіб, зазначених у пунктах 6-9, 11 і 12 статті 11 цього Закону, тобто ця норма стосується і осіб, які проходять службу в органах внутрішніх справ, що також підтверджується п.2.1.2. вищевказаної Інструкції.
Стаття 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які, відповідно до цього Закону, нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Відповідно до ч.5 ст.21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач при поданні заяви про призначення йому пенсії по інвалідності 06.02.2017 р. долучив вищевказану довідку про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с. 9, 38), в якій зафіксовано, що на всі суми виплат нараховано та сплачено страхові внески до бюджету в повному обсязі.
Відповідно до акту № 163 підтвердження документів про заробітну плату позивача від 13.03.2017 р., при проведенні звірки достовірності заробітної плати останнього відображено його заробітну плату з 2007 року по 2014 рік та підтверджено, що первинні документи, використані при проведенні перевірки достовірні, надані в повному обсязі, додаткових (інших) документів, що свідчать про роботу особи, стосовно якої проводиться звірка, немає (а.с. 42-45).
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) зокрема за осіб, які проходять службу в органах МВС (пп.1 п.1), визначений Порядком нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 р. №178 (далі - Порядок №178).
Відповідно до пп.1 п.4 Порядку №178, обчислення єдиного внеску провадиться платниками єдиного внеску, зокрема, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, - за осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 1 цього Порядку.
Пунктом 7 Порядку №178 встановлено, що платники подають до територіальних органів доходів і зборів звіти про нарахування та сплату єдиного внеску у строки, порядку та за формою, що встановлюється Мінфіном за погодженням з Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно п.2 Порядку обчислення та сплати сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не сплачених у період з 01.01.2004 р. до 31.12.2006 p., щодо осіб, які не набули (не набудуть) право на пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та осіб, звільнених з військової служби, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 року №1185 (далі - Порядок №1185), суми страхових внесків обчислюються за кожен місяць служби окремо виходячи із сум грошового забезпечення, що були нараховані особі за відповідні періоди служби. Суми страхових внесків обчислюються на підставі виданих військовими частинами, військовими комісаріатами та іншими уповноваженими на це органами довідок про нараховані суми грошового забезпечення за формою, що встановлюється правлінням Пенсійного фонду України.
Пунктом 3 Порядку № 1185 встановлено, що сума страхових внесків, що підлягає сплаті щодо осіб, зазначених в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього Порядку, обчислюється управлінням Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах за місцем проживання, до якого особа звернулася за призначенням пенсії, а довідки про нараховані суми грошового забезпечення відповідному управлінню Пенсійного фонду України подаються особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього Порядку, особисто разом із заявою про призначення пенсії.
Згідно п.п. 5, 6 Порядку № 1185, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві та Севастополі узагальнюють інформацію управлінь щодо обчислення сум страхових внесків та подають її до Пенсійного фонду України за формою, що затверджується його правлінням. На підставі поданої від головних управлінь інформації Пенсійний фонд України формує бюджетний запит і надсилає його Мінфіну.
Видатки на сплату сум страхових внесків здійснюються відповідно до Закону (п. 7 Порядку № 1185).
Відповідно до п. Порядку №1185, інформація про періоди проходження служби та одержані доходи вноситься до системи персоніфікованого обліку відповідним управлінням на підставі документів, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку.
Таким чином, вищевказані нормативні акти зобов`язують саме Калуське об`єднане УПФУ здійснити обчислення суми страхових внесків, що підлягають сплаті за період проходження позивачем служби в органах МВС України, подати відповідну інформацію до ГУ ПФУ в Івано-Франкіській області та внести інформацію про період проходження служби в органах внутрішніх справ до системи персоніфікованого обліку. Вказане спростовує твердження апелянта про те, що відсутність у системі персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за позивачем позбавляє управління можливості зарахувати до його страхового стажу період роботи у органах внутрішніх справ. Більше того, якщо виникла заборгованість із сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за позивачем, то її стягнення належить до функції органів ПФ України і не може покладатися на позивача.
Отже, враховуючи те, що позивачу встановлено інвалідність III групи, його страховий стаж на час звернення за призначенням пенсії по інвалідності відповідав вимогам законодавства, однак відповідач відмовив у призначенні пенсії по інвалідності із-за відсутності необхідного страхового стажу роботи 4 роки, тому рішення Долинського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Калуського об`єднаного УПФУ Івано-Франківської області № 1 про відмову в призначенні пенсії від 06.06.2017 р. є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідача слід зобов`язати зарахувати період служби позивача в органах внутрішніх справ з 18.12.2006 року по 20.05.2014 року в його страховий стаж, призначити та виплатити йому пенсію по інвалідності з дня встановлення інвалідності, тобто з 22.12.2016 року.
Також судом першої інстанції вірно зазначено, що при визначенні дати, з якої слід призначити пенсію по інвалідності, слід врахувати дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії - 06.02.2017 р. та необхідність проведення нарахування та виплати пенсії по інвалідності починаючи з 22.12.2016 р., тобто з дати встановлення інвалідності, оскільки згідно з приписами ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії по інвалідності призначаються з дня встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня встановлення інвалідності.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2017 року в адміністративній справі № 343/1417/17 за позовом ОСОБА_1 до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Повний текст постанови складено 26.02.2018 року