Справа № 816/2388/17
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2388/17
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Вязун К.В.,

представника позивача - Хорош Д.С.,

представника відповідача - Кінаш Л.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Нова пошта " до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації та зобов'язання вчинити дії. Під час розгляду справи суд-

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (далі - ТОВ "Нова пошта" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації Державної фіскальної служби України № 2785/6/99-99-14-05-01-15/ІПК від 01.12.2017 та зобов'язання видати нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржена податкова консультація не містить аналізу законодавства щодо питання застосування реєстраторів розрахункових операцій при здійсненні операцій з розповсюдження електронних грошей "FORPOST". Висновок про необхідність застосування реєстраторів розрахункових операцій зроблено щодо правовідносин, які не стосуються звернення позивача № 355 від 02.11.2017.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що при здійсненні операцій з електронними грошима "FORPOST" необхідно застосовувати реєстратори розрахункових операцій.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

02 листопада 2017 року ТОВ "Нова пошта" звернулося до ДФС про надання письмової індивідуальної консультації в порядку статті 52 Податкового кодексу України (лист № 355 № 355, а.с. 12-13).

Посилаючись на невизначеність у законодавстві терміну "банківська операція" та неврегульованість операцій з електронними грошима позивач просив надати індивідуальну податкову консультацію на предмет того, чи є операція з розповсюдження електронних грошей "FORPOST" розрахунковою операцією, і чи потрібно таку операцію проводити через реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням розрахункових документів.

01 грудня 2017 року ДФС надало позивачу податкову консультацію № 2785/6/99-99-14-05-01-15/ІПК (а.с. 14-15), у якій зазначено, що суб'єкт господарювання, який приймає електронні гроші як оплату платежу за товари, роботи, послуги, має право використовувати отримані електронні гроші виключно для обміну на безготівкові кошти або повертати їх користувачам у разі повернення ними відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" товарів, придбаних за електронні гроші.

Також оскаржена податкова консультація містить висновок такого змісту: "Враховуючи викладене, при здійсненні розрахунків за товари (послуги) суб'єкти господарювання зобов'язані відповідно до Закону № 265 застосовувати РРО на загальних підставах, у тому числі у разі здійснення або переказу електронних грошей.

Не погодившись з індивідуальною податковою консультацією позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Підпунктом 14.1.172-1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК) визначено, що індивідуальна податкова консультація - роз'яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Процедуру надання податкових консультацій та наслідки їх застосування врегульовано Главою 3 ПК.

Так, за приписами пункту 52.1 статті 52 ПК за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Згідно пункту 52.3 статті 52 ПК індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов'язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Як вбачається зі звернення позивача про надання податкової консультації (а.с. 12-13), питання, що підлягало роз'ясненню полягало у тому, чи є операція з розповсюдження електронних грошей «FORPOST» розрахунковою операцією і чи потрібно таку операцію проводити через реєстратор розрахункових операцій.

Разом з тим, оскаржена податкова консультація містить висновок, який стосується операцій зі здійснення розрахунків за товари (послуги) електронними грошима і не містить роз'яснення питання платника податків.

Перевіряючи оскаржену податкову консультацію на предмет її відповідності критеріям визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд не може погодитися із відповідачем щодо відповідності її зазначеним вимогам, зокрема пункту 52.3 статті 52 ПК з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ТОВ «Нова пошта» та ПАТ «Альфа - Банк» укладено агентський договір № ААР (НП)/ЕГ/122402 від 30.05.2017 (а.с. 16-20).

За умовами пункту 2.4 договору Емітент (ПАТ «Альфа - Банк») доручає, а Агент з розповсюдження (ТОВ «Нова пошта») бере на себе зобов'язання від імені Емітента за плату здійснювати операції з розповсюдження електронних грошей системи «FORPOST».

Правовідносини, пов'язані з випуском електронних грошей в Україні врегульовано Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положенням про електронні гроші в Україні, затвердженим Постановою правління НБУ від 04.11.2010 № 481 та Правилами використання електронних грошей «FORPOST».

25.01.2017 листом № 57-0015/5867 (а.с. 24) НБУ повідомив ПАТ «Альфа - Банк» про узгодження правил використання електронних грошей «FORPOST» (а.с. 25-65).

Згідно зазначених правил Агент з розповсюдження - юридична особа - резидент, яка на підставі договору з Емітентом здійснює функції з розповсюдження електронних грошей «FORPOST».

Також зазначеними правилами визначено поняття розповсюдження електронних грошей - операція з надання електронних грошей Користувачам в обмін на готівкові або безготівкові кошти, яка не пов'язана із зобов'язанням щодо їх погашення.

Як встановлено в судовому засіданні, за умова вищезазначеного договору ТОВ «Нова пошта» здійснює виключно розповсюдження електронних грошей «FORPOST» і не здійснює приймання електронних грошей в якості оплати за товар (послуги).

Враховуючи викладене, оскаржена податкова консультація ДФС не містить обов'язкового висновку з питань практичного використання норм законодавства щодо запитуваних позивачем операцій, що має бути її обов'язковою складовою згідно приписів пункту 52.3 статті 52 ПК.

Крім того, податкова консультація ДФС № 2785/6/99-99-14-05-01-15/ІПК від 01.12.2017 не відповідає ознакам правового акту індивідуальної дії, що, зокрема, викладені в листі Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 N 781/11/13-10 «Щодо застосування окремих норм матеріального права під час розгляду адміністративних справ».

Так, загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, прав або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Враховуючи викладене, оскаржена індивідуальна податкова консультація Державної фіскальної служби України № 2785/6/99-99-14-05-01-15/ІПК від 01.12.2017 не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Твердження відповідача про те, що оскаржена індивідуальна податкова консультація не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не створює для позивача прав чи обов'язків суперечить як усталеній судовій практиці з цього питання, так і нормі ПК, викладеній у пункті 53.2 статті 53, якою передбачено що платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Не заслуговує на увагу і посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що при здійсненні позивачем операцій з розповсюдження електронних грошей «FORPOST» також необхідно застосовувати реєстратори розрахункових операцій, оскільки, по - перше, зазначеного висновку оскаржена податкова консультація не містить, по - друге, представником відповідача жодним чином не спростовано мотивування позивача, викладені як у позові, так і в листі про надання консультації, стосовно відсутності законодавчого визначення поняття "банківські операції" та неврегульованості операцій з розповсюдження електронних грошей Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій".

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації Державної фіскальної служби України № 2785/6/99-99-14-05-01-15/ІПК від 01.12.2017 є правомірною та підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання ДФС видати нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду суд зазначає наступне.

За приписами частин 2, 3 пункту 53.2 статті 53 ПК скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов'язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Оскільки підставою для надання нової податкової консультації є рішення суду про її скасування, яке набрало законної сили, а обов'язок її надання прямо встановлений Податковим кодексом України, зазначена вимога не підлягає задоволенню, як передчасна.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, не довів суду правомірності прийнятого ним рішення, що є підставою для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Згідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За викладених обставин позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (м. Полтава, вул. Європейська, 57, ) до Державної фіскальної служби України (м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України № 2785/6/99-99-14-05-01-15/ІПК від 01.12.2017.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної Фіскальної служби України () на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 800,00 (вісімсот гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 лютого 2018 року.

Суддя К.І. Клочко