Справа № 815/4945/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/4945/17

Категорія: 5.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АСТОРЕПОСТАЧ» до Одеської митниці ДФС, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗДОМ-СЕРВІС», про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Товариство з обмеженою відповідальністю «АСТОРЕПОСТАЧ» звернулось з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗДОМ-СЕРВІС» в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару № КТ-UА-2017 від 01.09.2017 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500070/2017/00039 від 08.09.2017;

- зобов'язати Одеську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару № 2 (графи 31, 33 митної декларації № UА500070/2017/001146 від 01.09.2017 року) за кодом УКТЗЕД ;

- визнати протиправним та скасувати Рішення № UА500070/2017/000001 /2 від 08.09.2017 року Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що митне оформлення, замість 4-х робочих годин тривало більше, ніж три робочі дні (п'ять календарних днів), та завершилось Карткою відмови, яка була видана з порушенням строків.

Фактично Картка відмови вмотивована рішенням про визначення коду, яке по своїй суті є неправомірним та необґрунтованим. Правильне визначення Позивачем коду товару, задекларованого у митній декларації № UА500070/2017/001146 від 01.09.2017 року підтверджується документальними доказами - документами, поданими при здійсненні митного оформлення.

За таких обставин позивач вважає, що рішення про визначення коду товару та картки відмови є протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Представник третьої особи (ТОВ «ВІЗДОМ-СЕРВІС») підтримав позицію позивача та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про визначення коду товару № КТ-UА-2017 від 01.09.2017 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500070/2017/00039 від 08.09.2017.

Зобов'язано Одеську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару № 2 (графи 31, 33 митної декларації № UА500070/2017/001146 від 01.09.2017 року) за кодом УКТЗЕД .

Визнати протиправним та скасовано рішення № UА500070/2017/000001 /2 від 08.09.2017 року Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АСТОРЕПОСТАЧ» суму судового збору за подання адміністративного позову за: платіжним дорученням № 250 від 14.09.2017 р. у сумі 4 800,00 грн.; платіжним дорученням № 256 від 18.09.2017 р. у сумі 1600,00 грн.

На вказану постанову Одеською митницею ДФС подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «АСТОРЕПОСТАЧ» у повному обсязі.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

01.09.2017 р. ТОВ «ВІЗДОМ-СЕРВІС» діючи в якості уповноваженої особи ТОВ «АСТОРЕПОСТАЧ» подало до Одеської митниці ДФС митну декларацію №UА500070/2017/001146 (електронне декларування) на імпорт вантажу в асортименті семи видів товару. Відповідно до граф 31, 33 митної декларації № UА500070/2017/001146 було заявлено товар № 3 «валики малярські для фарбування різних розмірів», код згідно української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) .

05.09.2017 р. відділ СМО №1 м/п «Одеса - центральний» Одеської митниці ДФС прийняв Рішення про визначення коду товару № КТ-UА-2017 стосовно вантажу «валики малярські для фарбування різних розмірів», код згідно української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності .

06.09.2017 р. ТОВ «ВІЗДОМ-СЕРВІС» діючи в якості уповноваженої особи ТОВ «АСТОРЕПОСТАЧ» подало до Одеської митниці ДФС митну декларацію № ПА500070/2017/001188 аналогічного змісту декларації №UА500070/2017/001146. На цю декларацію позивачем видано картку відмови № UА50070/2017/00038.

07.09.2017 р. ТОВ «ВІЗДОМ-СЕРВІС» подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію б/н, однак, електронним способом повідомлено про відмову у прийомі, що підтверджується випискою.

07.09.2017 року стосовно ТОВ «ВІЗДОМ-СЕРВІС» складено протокол про порушення митних правил № 1420/50000/17, передбачених ст. 485 Митного кодексу України (дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів) у зв'язку з тим, що задекларований код передбачав менший розмір ставки мита, ніж код, визначений рішенням

08.09.2017 року ТОВ «ВІЗДОМ-СЕРВІС» подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію № UА5000070/2017/001214.

СМО №1 м/п «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС електронним способом було надіслало повідомлення з розбіжностями, що підтверджується випискою.

На підставі рішення про визначення коду товару Одеською митницею ДФС було складено картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500070/2017/00039 та № UА500070/2017/00042 від 08.09.2017 р. з повідомленням про відмову у прийнятті декларації № UА500070/2017/001146 у зв'язку з складенням зазначеного протоколу.

Таким чином відповідачем було відмовлено у митному оформленні даного товару, що, на думку позивача, порушило його права на здійснення імпортної операції.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 81 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У митній декларації № UА500070/2017/001146 у графі 31 вказано: «валики малярські для фарбування різних розмірів, без ручки» та із зазначенням у графі 33 коду товару згідно з УКТЗЕД («подушечки та валики для фарбування»).

Для товарів, які мають вказаний код УКТЗЕД, чинним законодавством встановлено імпортне (ввізне) мито у розмірі 5%.

Разом з митною декларацією для митного оформлення вказаного товару були надані товаросупровідні документи, а саме: зовнішньоекономічний контракт №0608/17 від 31.08.2017 року, рахунок (інвойс) №1/2017 від 28.06.2017 року, пакувальний лист від 28.06.2017 року, домашній коносамент № 588535347 від 22.07.2017 року, автотранспортна накладна № 103 від 31.08.2017 року, навантажувальний документ - наряд № 103 від 31.08.2017 року, договір про надання послуг митного брокера № 34/07-16, декларація про походження товару № 1/2017 від 28.06.2017 року.

Згідно ст. 86 МК України митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла, проставленням відміток на бланку митної декларації та відповідним записом у документах митного органу. Митний орган не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені Митним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст.67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Відповідно п.12 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньо економічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №428 пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Законом України «Про Митний тариф України» передбачено, що товарна позиція 9603 40 90 00 - подушечки та валики для фарбування.

05.09.2017р. посадовою особою митного поста «Одеса-Центральний» проведено митний огляд товару та власним рішенням про визначення коду товару № КТ-UА-2017 визначено для частини товару інший код - , який у рішенні поіменовано «валики-щітки з металевими пелюстками, які є запасними частинами до розбрискувачів будівельних сумішей», а в УКТЗЕД цей код іменується «інші щітки, що є частинами механізмів приладів або транспортних засобів».

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Це безпосередньо стосується таких норм міжнародного права, як стаття VII ГАТТ «Оцінка товару для митних цілей» та Угода про застосування статті VII ГАТТ.

Відповідно до пункту 2(а) статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2(b) статті під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Відповідно до додатка 1 до статті VII формування пунктів (а) і (b) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на аналогічний товар.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно приписів ч. 1, ч. 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, положення ч. 1 та ч. 2 ст.53 МК України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказана норма закону кореспондує з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Зазначене вище також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

У спірному рішенні про коригування митної вартості товару органом доходів і зборів зазначено про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та вказані розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та її коригування, які є аналогічними за своїм змістом та полягають у наступному:

- відповідно до пп. в) п. 2 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням. Проте у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

- відповідно до п. 1.3. зовнішньоекономічного договору від 02.06.2017 року поставка товару здійснюється окремими партіями, разом з тим загальна сума контракту становить 26554,25 доларів США, яка збігається з сумою комерційного рахунку від 28.06.2017 року, що не передбачає більше поставок по зовнішньоекономічному договору від 02.06.2017 року;

- у поданому до митного оформлення комерційному рахунку від 28.06.2017 № 1/2017 відсутні відомості про банківські реквізити продавця та номер контейнеру, що унеможливлює пов'язання даного комерційного рахунку з поточною поставкою товару;

- під час проведення митного огляду товару було встановлено, що назва товару № 2 «Валики малярські для фарбування» у комерційному рахунку від 28.06.2017 № 1/2017 фактично не відповідає поданому до митного оформлення товару та частково складається з «валиків малярських для фарбування» та «запасних частин до ручних розбризкувачів будівельних сумішей» які не використовуються для фарбування та мають інше призначення, ніж зазначено у комерційному рахунку.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З наведеного вбачається, що право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, наведених в оскаржуваному рішенні стосовно документації на партію товару загалом, а відтак незрозумілим є коригування товару №3 за митною декларацією № UА500070/2017/001214.

Згідно до п. 1.4. Контракту від 02.06.2017 № 0608/17 продавець поставляє покупцю товар на умовах СFR (у розумінні ІНКОТЕРМС - 2010).

Аналогічні відомості містять інвойс № 1/2017 від 28.06.2017 та пакувальний лист № 1/2017 від 28.06.2017 року, які у якості умов доставки визначають СFR Оdessа.

У рішенні про коригування митної вартості у графі № 15 «Умови поставки» зазначено СFR UA Оdessа, що протирічить відомостям у графі 33.

Відповідно до положень ІНКОТЕРМС 2010, СFR визначається як СOST АND FREIGНТ (….named port of destination)- ВАРТІСТЬ І ФРАХТ (...назва порту призначення). Термін «вартість і фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, ПРОТЕ, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця.

Відповідно до положень п. А.9. «Перевірка - упаковка - маркування» СFR Інкотермс-2010, продавець зобов'язаний нести витрати, пов'язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4.

Продавець зобов'язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

У Контракті від 02.06.2017 № 0608/17, інвойсі № 1/2017 від 28.06.2017 та пакувальному листі № 1/2017 від 28.06.2017 року міститься інформація щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням входить до складу ціни, передбаченої відповідним пунктом Контракту.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи Одеської митниці ДФС стосовно наявності розбіжностей щодо вартості упаковки та не включення її до складу ціни - не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Стосовно кількості партій за Контрактом від 02.06.2017 № 0608/17 та впливу цієї кількості на розмір митної вартості, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, кількість партій жодним чином не впливає на кількісний та якісний еквівалент митної вартості відповідно до чинного митного законодавства України. Ані Митний кодекс України, ані інший нормативно-правовий акт не містить прямої імперативної норми, яка б вимагала коригування митної вартості виходячи виключно з кількості партій, за умови дотримання усіх інших вимог митного законодавства.

Аналогічні роз'яснення містить правова позиція, висловлена у Пленумі Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року № 2.

Щодо відповідності назві та коду товару № 2 відповідно до інвойсу № 1/2017 від 28.06.2017 р.

У Рішенні про визначення коду товару відповідач, визначаючи код , описав товар як «валики-щітки з металевими пелюстками, які є запасними частинами до розприскувачів будівельних сумішей», хоча в Законі України «Про Митний тариф» цей код має відмінну назву - «інші щітки, що є частинами механізмів приладів або транспортних засобів». Згідно п.1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп. Однак відповідач знехтував цим приписом, присвоївши свавільно код товару та надавши йому іншу назву, не передбачену митним тарифом.

Разом з тим, згідно висновку експерта № УТЗ-1640 від 07.09.2017р. Одеської регіональної Торгово-промислової палати, визначений код УКТЗЕД товару (8207 90 99 00 - «інші інструменти змінні для ручних знарядь, з механічним приводом чи без нього або для верстатів». Цей код, на переконання експерта, відповідає визначеному відповідачем опису задекларованого товару - «валики-щітки з металічними пелюстками, які є запасними частинами до розприскувачів будівельних сумішей».

Код (8207 90 99 00) визначений експертом, передбачає менший розмір ставки мита, ніж код, задекларований позивачем та третьою особою, а крім того свідчить про наявність розбіжностей при визначенні коду товару на підставі норм Закону України «Про Митний тариф».

Згідно до графи № 26 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, назва товару, щодо якого здійснюється коригування визначена як «Валики-щітки з металевими пелюстками, які є запасними частинами до ручних розбрискувачів будівельних сумішей».

Разом з тим, мотивування четвертого пункту стосується «Валиків малярських для фарбування», що не є тотожним товаром.

Відповідно до гр. 33 товару № 2 та товару № 3 за митною декларацією № UА500070/2017/001214 товар, відповідає у своїй сукупності товару № 2 за інвойсом № 1/2017, задекларований частково як, «Валики малярські для фарбування різних розмірів» та частково як, «Валики-щітки з металевими пелюстками, які є запасними частинами до ручних розбрискувачів будівельних сумішей».

Тобто, результати митного огляду відповідають відомостям, зазначеним у митній декларації.

Таким чином, апелянтом не надано належних доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Враховуючи, що під час митного оформлення товару та випуску його у вільний обіг за тимчасовими митними деклараціями митницею було визнано заявлену декларантом митну вартість, визначену за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору, додаткові документи для підтвердження задекларованої митної вартості митницею не затребувались, отже сумнівів органу доходів і зборів у достовірності відомостей в поданих до митного оформлення товару документах не виникало, а подані документи для підтвердження заявленої митної вартості були визнані достатніми та такими, що давали змогу пересвідчитись у правильності заявленої митної вартості.

Апелянтом не доведено, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Таким чином, відповідачем прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товару та оформлення Картки відмови з порушенням послідовності обрання методу визначення митної вартості товару, визначеного ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України, та за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість прийняття органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товару.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач (апелянт), який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: К.В. Кравченко