Справа № 352/2063/17
Суддя: Хоминець М. М.
Дата ухвалення: 2018-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/2063/17
Провадження № 2-а/352/18/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач 16.11.2017 р. звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що згідно постанови інспектора патрульної поліції від 02.11.2017 р., яку він отримав по пошті 07.11.2017 р., на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Він визнаний винним у тому, що 02.11.2017 р. о 10 год. 10 хв. по вул. Грушевського, 19 в м. Івано-Франківську, керуючи автомобілем марки «Hyundai H-1» н.з. АТ 0210 ВР, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Вказану постанову інспектора вважає незаконною і такою, що підлягає до скасування, оскільки він, виїхавши службовим автомобілем, власником якого є АТ «Державний ощадний банк України», з воріт банку, підїхав до центрального входу в адміністративний будинок банку по вул. Грушевського, 19; не зупинивши транспортний засіб до повної зупинки, він отримав від охоронника банку інформацію, куди слід їхати за вказівкою керівництва; як тільки він мав намір продовжити рух, під'їхав автомобіль патрульної поліції із включеними проблисковими маяками, що зобов'язували його зупинитись; на цей сигнал патрульної машини він зупинив автомобіль. Оскаржувана постанова винесена без розгляду справи. Вважає, що наявні підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення. Просив скасувати оскаржувану постанову.

Позивач у судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява, в якій він позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу у відсутності позивача і його представника.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, у наданому суду запереченні позов не визнав, посилаючись на правомірність дій інспектора, законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Просив відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що оскаржуваною постановою у справі про адміністративне правопорушення від 02.11.2017 р. інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Івано-Франківську ДПП ОСОБА_2 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач визнаний винним у тому, що 02.11.2017 р. о 10 год. 10 хв. по вул. Грушевського, 19 в м. Івано-Франківську, керуючи автомобілем марки «Hyundai H-1» н.з. АТ 0210 ВР, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги розділу 33 ПДР України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» є заборонним знаком, який забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Посилання позивача на те, що він не зупиняв транспортний засіб до повної зупинки, що зупинив автомобіль фактично на відповідний сигнал автомобіля патрульної поліції, суд вважає необгрунтованим, оскільки таке посилання спростовується переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, що міститься на наданому самим позивачем диску.

З наданого відповідачем відеозапису з нагрудного відеореєстратора, який також переглянуто судом, чітко видно як відповідач, виявивши порушення ПДР, належним чином відреагував, належно провів розгляд справи про адмінправопорушення щодо позивача, зачитавши останньому його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Після розгляду справи інспектор виніс оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, яку позивач відмовився підписати і отримати.

Доказом правомірності дій інспектора є також пояснення відповідача, викладені у його запереченні, у якому відповідач повністю спростував доводи, якими позивач обґрунтовував заявлений позов, довівши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Щодо посилання позивача про наявність підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення суд зазначає наступне.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на те, що до компетенції суду у даних справах не належить вирішення питання щодо звільнення порушника від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, що такі повноваження згідно вимог ст.22 КУпАП надані органу (посадовій особі), уповноваженим вирішувати справу про адміністративне правопорушення, суд не бере до уваги посилання позивача на наявність таких підстав.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову. Заявлений позов слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 251, 252, 280, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 244-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та без змін постанову у справі про адміністративне правопорушення від 02.11.2017 р. інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Івано-Франківську ДПП ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно п.15.5 розділу VП «Перехідні положення» КАС України (в редакції ЗУ від 03.10.2017 р.) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаціної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 26.02.2018 р.

Головуюча М.М.Хоминець