Справа № 805/438/18-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 р. Справа№805/438/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області, у якій просить суд:

Визнати дії відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Дружківка щодо припинення нарахування та виплати їй пенсії за віком незаконними.

Зобовязати відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в. м. Дружківка поновити нарахування та виплату пенсії за віком з часу припинення, тобто з червня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. У лютому 2017 року вона переїхала на постійне місце проживання до м. Дружківка, та зареєструвалася за адресою: смт. Ол. Дружківка, м. Дружківка, вул. Первомайська, б. 57. Починаючи з червня 2017 року відповідачем без повідомлення причин припинено нарахування та виплату пенсії позивачу. У листопаді 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про поновлення пенсійних виплат, але отримала відмову. Так, листом ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області від 07.12.2017 року, позивачці повідомлено, що виплату їй пенсії призупинено з 01.06.2017 року після встановлення факту безпідставної виплати пенсії за відсутності реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Відповідач у своєму листі посилається на ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та зазначає що підставою для взяття на облік переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в ст. 1 ЗУ №1706, на момент їх виникнення. Таким чином, особа яка прописалась на території підконтрольній українській владі після початку антитерористичній операції, вважається внутрішньо переміщеною особою. Одночасно запропоновано позивачу звернутись до управління за місцем реєстрації із заявою про поновлення пенсійних виплат та надати документи за наступним переліком: паспорт, ідентифікаційний код, довідку внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки із обовязковим зазначенням підстав для відмови.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.01.2017 року у справі № 805/438/18-а відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13.02.2018 року до суду надійшов відзив відповідача, відповідно до якого, (відповідач) ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509, та зазначає, що реалізація права на отримання пенсійних виплат повязана з фактом реєстрації пенсіонера як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Оскільки відсутні дані про реєстрацію позивача в Єдиній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, відповідачем правомірно припинено виплату пенсії.

Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, доводи позивача та заперечення відповідача суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

За статтею 8 ОСОБА_3 України саме ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Статтею 46 ОСОБА_3 України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Судом встановлено, що позивачу, ОСОБА_1, призначена пенсія за віком з 1987 року довічно. Ця обставина доведена Посвідченням № 113948 від 18.12.1987 року.

У лютому 2017 року позивач зареєструвала своє місце мешкання за адресою: Донецька область, смт. Ол.Дружківка, м. Дружківка, вул. Первомайська, б. 57. Після реєстрації позивач звернулася до відповідача із заявою про надання інформації щодо підстав припинення призначеної пенсії.

З відповідей відповідача від 30.11.2017 року та від 07.12.2017 року № 16202/02 вбачається, що виплату пенсії Позивачу призупинено з 01.06.2017 року після встановлення факту начебто безпідставної виплати пенсії за відсутності реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Вказані обставини були фактично визнані сторонами у письмових матеріалах та не заперечувались, у зв'язку з чим суд на підставі ч. 3 ст. 78 КАС України вважає ці обставини доведеними.

За статтею 8 ОСОБА_3 України саме ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Згідно статті 19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Статтею 46 ОСОБА_3 України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 ОСОБА_3 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_3 України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан ні в Україні не запроваджено.

Надане ст. 46 ОСОБА_3 України право деталізоване у Законах України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»(далі - Закон № 1788-XII) та від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Названими правовими нормами Законів визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом № 1788-XII. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом № 1058-IV пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності чинного законодавства України набула право на отримання пенсії за віком у 1987 році, що відповідачем не заперечувалось.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, якими є: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини 2 статті 49 цього Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 цього ж Порядку передбачено, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Суд зауважує, що Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки із обовязковим зазначенням підстав для такої відмови, а з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 57 Донецької області тобто відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче регулювання також.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Додатково суд зауважує, що порядок отримання та втрати статусу внутрішньо переміщеної особи врегульовано Законом України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб». Так, згідно ч. 3 ст. 4 вказаного Закону для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та статусу внутрішньо переміщеної особи відповідно, така особа звертається із заявою до компетентного органу соціального захисту населення, поряд з цим п. 1 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно і скасування статусу внутрішньо переміщеної особи, є заява особи про відмову. Таким чином, отримання та втрата статусу внутрішньо переміщеної особи є добровільним правом кожного громадянина, лише факт проживання на відповідних територіях, без волевиявлення отримання відповідного статусу, не надає громадянину автоматично статус внутрішньо переміщеної особи.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судом обставин справи, дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу у продовжені виплати йому пенсії та покладення на нього обов'язку щодо надання довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи, або рішення про відмову у видачі довідки із обовязковим зазначенням підстав для відмови.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Дружківка Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії підлягають задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки рішення прийнято на користь позивача, то судовий збір у розмірі 704,80 гривень має бути стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань, суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ОСОБА_3 України, Законом України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", Постановою Кабінету Міністрів «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 637 від 05 листопада 2014 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року№136, ст.ст.2-15,35,72,77,90,139,161,168, 245, 246, 257 371,372, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області про визнання неправомірними та скасування рішення про призупинення виплати пенсії, зобовязання поновити виплату пенсії задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області щодо припинення нарахування та виплати їй пенсії за віком ОСОБА_1 незаконними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в. м. Дружківка Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком з червня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в. м. Дружківка Донецької області (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Ярослава Мудрого, буд. 40, ) на користь ОСОБА_1 (Донецька область, смт. Ол. Дружківка, м. Дружківка, вул. Первомайська, 57, ІНН НОМЕР_1) судові витрати в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати позивачу пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 20 лютого 2018 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Буряк І. В.