Справа № 823/1665/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1665/17 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

за участю секретаря с/з: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року, що прийнята о 12 год. 13 хв. у місті Черкаси, у справі за адміністративним позовом судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 до керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3, в якому просив:

- визнати протиправними та незаконними дії керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 щодо винесення пункту 1 наказу №50-ос від 29 грудня 2015 року про преміювання заступника керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 в розмірі 1200 грн.;

- скасувати пункт 1 наказу №50-ос від 29 грудня 2015 року про преміювання заступника керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 в розмірі 1200 грн., як незаконний.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що керівник апарату суду не має повноважень на преміювання свого заступника, оскільки вказані повноваження у відповідності до частини 3 статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відносяться саме до компетенції голови суду. Вказане, на думку позивача, свідчить про незаконність спірного наказу, який слід визнати протиправним та скасувати.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено повністю.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи сторони до суду не прибули.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення зборів суддів Шполянського районного суду Черкаської області №5 від 14.04.2015, ОСОБА_5 у період з 15.04.2015 по 14.04.2017 перебував на посаді голови цього суду.

29 грудня 2015 року керівником апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 було видано наказ №50-ос про преміювання працівників апарату, пунктом 1 якого передбачено виплатити премію заступнику керівника апарату ОСОБА_4 у розмірі 1200 грн. 00 коп.

За твердженням позивача, копію спірного наказу він отримав супровідним листом керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 №15/17 від 13.05.2017, а тому саме із цього часу дізнався про його існування.

У зв'язку з цим, позивач вважає, що керівник апарату суду не має повноважень на преміювання свого заступника, оскільки зазначені повноваження у відповідності до частини 3 статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відносяться до компетенції голови суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995р. № 108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Положенням частини 1 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Державна судова адміністрація України є органом у системі судової влади, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», територіальними органами Державної судової адміністрації України є територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Частиною 3 статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що начальник територіального управління Державної судової адміністрації України за поданням голови місцевого суду призначає на посаду керівника апарату місцевого суду, заступника керівника апарату місцевого суду та звільняє їх з посади, за поданням голови місцевого суду застосовує до них заохочення або накладає дисциплінарні стягнення відповідно до закону; присвоює керівнику апарату місцевого суду, його заступнику ранги державного службовця відповідно до законодавства про державну службу.

Заперечуючи проти вимог даного позову, відповідач в своїх доводах зазначає, що преміювання працівників апарату суду у відповідності до частини 5 статті 152 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» належить до безпосередніх повноважень керівника аппарату. Крім того, зазначені норми визначені також в Типовому положенні про апарат Шполянського районного суду Черкаської області, затвердженому зборами суддів Шполянського районного суду Черкаської області (протокол № 3 від 05.03.2015) та у посадовій інструкції керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3, затвердженої начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області 24.03.2015.

Відповідач також зауважує на тому, що позивач обіймав посаду голови Шполянського районного суду Черкаської області в період з 15.04.2015 по 14.04.2017, а тому на момент видачі спірного наказу знав про існування даного наказу та про його зміст. Крім того, саме зa усною вказівкою ОСОБА_5 були розподілені кошти на преміювання працівників апарату суду в сумі 2065 грн. 00 коп. між ОСОБА_6 (головним спеціалістом з ІТ) та ОСОБА_4, оскільки розмір фонду преміювання працівників суду завжди доводився до відома голови суду.

В подальшому, спірний наказ було направлено на виконання до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області. Наказ не повернуто до суду без виконання. Відповідно до норм Положення про Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, відділом планово - фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нараховано премію ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Крім того, керівник апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 зазначила, що на зборах суддів Шполянського районного суду Черкаської області, які відбулися 05.04.2016, вона відзвітувалась про проведену діяльність, у тому числі в частині видачі нею наказів з кадрових питань щодо працівників апарату Шполянського районного суду Черкаської області, про що свідчить протокол зборів суддів № 2 від 05.04.2016.

Однак, приймаючи до уваги норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування заохочень до заступника керівника апарату належало саме до повноважень начальника територіального управління Державної судової адміністрації України за поданням голови місцевого суду, а тому доводи позивача про те, що преміювання заступника керівника апарату здійснював за наказом голова суду, не узгоджується з наведеними нормами та спростовує твердження про порушення права позивача як керівника.

При цьому, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність тверджень відповідача в частині наявності в останнього безпосередніх повноважень стосовно преміювання працівників апарату суду, оскільки нормами закону встановлений спеціальний порядок застосування заохочень до заступника керівника апарату.

Крім того, згідно частини першої статті 55 Конституції України та пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води), будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

За змістом частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваного судового рішення, далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Пунктом 8 частини першої статті 3 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) та пункту 8 частини першої статті 4 КАС України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод.

Обгрунтовуючи свої доводи, позивач посилається на перевищення відповідачем своїх повноважень в частині преміювання заступника керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 у розмірі 1200 грн. 00 коп., натомість позивачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надано жодних пояснень та належних доказів того, у чому саме полягає порушене право позивача.

Отже, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог даного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

Керуючись статтями 34, 229, 243, 308, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити апеляційну скаргу судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 21.02.2018р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Петрик І.Й.

Сорочко Є.О.