Справа № 804/2465/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2018 року

Київ

справа №804/2465/17

адміністративне провадження №К/9901/4694/17, К/9901/4697/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., за участю: представник позивача - Колосовський Ю.О., представник відповідача - Демченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційні скаргиПублічного акціонерного товариства «Дніпроазот», Офісу великих платників податків ДФС
на постановуДніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року (суддя О.В. Врона)
та ухвалуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року (колегія у складі суддів: С.В. Білак, Н.А.Олефіренко, В.А.Шальєва)
у справі №804/2465/17
за позовомПублічного акціонерного товариства «Дніпроазот»
доДніпропетровського відділення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
проскасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпроазот» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського відділення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 29 березня 2017 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, в тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 3887258,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем помилково та незаконно до строку проведення розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами зараховано ті дні, які були використані обслуговуючим банком для проведення операцій з обов'язкового продажу іноземної валюти у відповідності із вимогами Постанов НБУ № 140 від 03 березня 2016 року та № 386 від 14 вересня 2016 року, а також за відсутності з боку ПАТ «Дніпроазот» порушення умов зовнішньоекономічного контракту та порушення вимог Закону № 185/94, оскільки з незалежних від підприємства причин саме нерезидентом, компанією «CLARESHOLM MARKETING LTD» в порушення умов зовнішньоекономічних контрактів була здійснена затримка в проведенні своєчасного перерахування грошових коштів за поставлену продукцію за Контрактом, але ПАТ «Дніпроазот» вживало заходів щодо недопущення такого порушення та звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з відповідними позовними заявами про стягнення заборгованості. Навіть у випадку наявності вини ПАТ «Дніпроазот» у порушенні термінів розрахунків за контрактами розрахунок пені склав би не 3887258,85 грн., a 2364838,93 грн.

Окрім того, наголосив на тому, що нарахована пеня є адміністративно-господарською санкцією, застосування якої одночасно з вимогами Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» регулюється Господарським кодексом України. Тому, якщо порушення при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів, укладених з компанією "CLARESHOLM MARKETING LTD", допущене не з вини позивача та з незалежних від нього причин, відповідно не можна вважати, що позивач порушив вимоги Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а також виходячи з того, що саме нерезидентом була здійснена затримка в проведені перерахування грошових коштів за поставлену продукцію по контрактах. Позивач вживав заходів щодо недопущення такого порушення, у тому числі шляхом звернення до МКАС при ТПП України з позовними заявами про стягнення заборгованості.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року у даній справі, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 29 березня 2017 року в частині застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) або пені, в тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 1522419,92 грн. В решті податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з неправомірності включення податковим органом під час розрахунку сум штрафних санкцій періодів, коли грошові кошти нерезидента надійшли на розподільчий рахунок підприємства, відкритий в уповноваженому банку.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а відповідач у задоволеній частині позовних вимог, подали касаційні скарги, в яких просять їх скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач і відповідач у відзивах на касаційні скарги кожної із сторін, посилаючись на їх необґрунтованість, просять в задоволенні касаційної скарги кожного з них відмовити.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичні обставини справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про часткову обґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між позивачем та компанією "CLARESHOLM MARKETING LTD" укладено контракти на поставку товарів від 09червня 2015 року № 147755, № 147756, № 147757, № 148742, № 147760. Постачання продукції промислового значення за вказаними контрактами відвантажено, що підтверджується наявними в матеріалах справи вантажно-митними деклараціями.

Головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств базових галузей економіки СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС Сосницьким Богданом Олександровичем була проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства України, у зв'язку з надходженням повідомлення уповноваженого банку ПАТ КБ «Приватбанк» від 01 липня 2016 року №Е.21.0.0.0/4-197 про порушення строків розрахунків по операціям у сфері зовнішньоекономічної діяльності при виконанні контракту від 09 червня 2015 року №147755, від 09 червня 2015 року №147756, від 09 червня 2015 року № 147757, від 09 червня 2015 року № 147760, від 02 березня 2016 року № 148742 за перевіряємий період з 30 березня 2016 року по 26 вересня 2016 року, за результатами якої складено акт від 11 жовтня 2016 року №179/28-01-05761620.

Під час перевірки встановлено зарахування валютної виручки на рахунок ПАТ «ДНІПРОАЗОТ», відкритий в уповноваженому банку здійснено з порушенням граничних строків, к зв'язку з чим зроблено розрахунок пені за порушення наведених термінів розрахунків при виконанні експортних контрактів на загальну суму 3935657,28 грн.

Періоди порушення законодавчо встановлених термінів розраховані з урахуванням дат звернення позивача до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України із позовами про стягнення з компанії-нерезидента "CLARESHOLM MARKETING LTD" заборгованості по зазначеним контрактам з урахуванням вимог частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». А також, під час розрахунку сум пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, податковим органом включено періоди, коли грошові кошти нерезидента надійшли на розподільчий рахунок підприємства, відкритий в уповноваженому банку.

На підставі акта перевірки СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську МГУ Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення № від 31 жовтня 2016 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 3935657,28 грн.

Внаслідок оскарження прийнятого відповідачем спірного рішення в адміністративному порядку, рішенням ДФС про результати розгляду скарги від 24 березня 2017 року №591316/99-99-11-01-02-25 скасовано податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2016 року № в частині застосованих штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 48398,43 грн. за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

29 березня 2017 року Дніпропетровським Управлінням Офісу великих платників податків ДФС прийнято нове податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, в тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 3887258,85 грн.

Згідно приписів статті 1 зазначеного Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Пунктом 1 постанов Правління Національного банку України від 03 червня 2015 року №354 та від 03 вересня 2015 року № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Пунктом 2 названих Постанов встановлено вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками, фізичних осіб - підприємців, іноземних представництв (крім офіційних представництв), на рахунки, відкриті в уповноважених банках для ведення спільної діяльності без створення юридичної особи, а також надходжень в іноземній валюті на рахунки резидентів, відкриті за межами України на підставі індивідуальних ліцензій Національного банку України.

Надходження в іноземній валюті, зазначені в абзаці першому цього пункту, підлягають обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, у розмірі 75 відсотків. Решта надходжень в іноземній валюті залишається в розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання.

Вимога щодо обов'язкового продажу поширюється на надходження в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року N 34 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2002 року N 378, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2002 року за N 841/7129) (зі змінами) (далі - Класифікатор), і в російських рублях.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання».

Зважаючи на вимоги вищенаведених норм, касаційний суд вбачає законні підстави погодитись з висновком судів попередніх інстанцій, що у даному випадку датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Порядок зарахування виручки резидентів у іноземній валюті, передбачений Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», чітко встановлює обов'язок її зарахування саме на валютні рахунки, не розмежовуючи їх при цьому на розподільчі чи поточні.

Однак, беручи до уваги, що до даних спірних правовідносин пріоритетним у застосуванні є саме Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а не Господарський кодекс України, а також враховуючи, що цим Законом передбачені виключні випадки звільнення від відповідальності, суди цілком обґрунтовано відхилили доводи позивача про наявність законних підстав для звільнення його від відповідальності за виявлене контролюючим органом порушення строків розрахунків в іноземній валюті, з огляду на те, що нарахована пеня є адміністративно-господарською санкцією, застосування якої одночасно з вимогами Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» регулюється Господарським кодексом України, і з незалежних від підприємства причин саме нерезидентом була здійснена затримка в проведені перерахування грошових коштів за поставлену продукцію по контрактах, а позивач вживав заходів щодо недопущення такого порушення.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційних скарг, про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» та Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді І.А.Васильєва
С.С.Пасічник

Повне судове рішення складено 22 лютого 2018 року