Справа № 185/755/17(2-а/185/108/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2018 рокусправа № 185/755/17(2-а/185/108/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Мельника В.В. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року (суддя: Бондаренко В.М) по адміністративній справі №185/755/17(2а/185/108/17)

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27.01.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі Павлоградське ОУ ПФУ Дніпропетровської області), в якому просить визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача починаючи з 10.01.2017 року призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV), в порядку та на умовах встановлених ч.2 ст.40 даного Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а також провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірністю висновків суду першої інстанції щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до норм ст. 26 Закону № 1058-IV з посиланням на те, що своє право на призначення пенсії за віком їм вже реалізовано.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1О починаючи з 22.10.1996 року отримує пільгову пенсію за віком, призначену відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XII), яка з 01.01.2004 року обчислена за нормами Закону №1058-IV.

10.01.2017 року ОСОБА_1О звернувся до Павлоградського ОУ ПФУ Дніпропетровської області з заявою щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 26 Закону №1058-IV, однак листом №1748/07/18 від 18.01.2017 року відповідачем роз'яснено позивачу, що він вже отримує пенсію за віком, призначення якої повторно чинним законодавством не передбачено.

Не погодившись з даними обставинами, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Статтею 2,7 Закону № 1788-XII встановлено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії. Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Приписами ст. 14 Закону № 1788-XII в редакції на час призначення позивачу пенсії визначено, що працівники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону знижується на 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 1058-ІV, що набрав чинності з 01.01.2004 року, за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 2 ст.40 Закону № 1058-IV встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що особи, які працювали на посадах із шкідливими і важкими умовами праці, відповідно до приписів ст. 14 Закону № 1788-XII, в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, однак дана пенсія починаючи з 01.01.2004 року призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону № 1058-IV.

Враховуючи зазначені норми, оскільки ОСОБА_1О починаючи з 22.10.1996 року вже отримує пільгову пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 14 Закону №1788-XII, яка з 01.01.2004 року обчислена за нормами Закону № 1058-IV, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій Павлоградського ОУ ПФУ Дніпропетровської області та відсутності підстав для повторного призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 26 Закону №1058-IV та здійснення всіх пов'язаних з цим розрахунків.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року по адміністративній справі №185/755/17(2а/185/108/17) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її складання в повному обсязі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.О. Круговий