Справа № 814/101/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 р. № 814/101/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області, пл. Центральна, 18, смт. Арбузинка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55301

про:визнання протиправним та скасування розпорядження від 03.01.2018 року № 2-ос, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - відповідач, РДА) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 03.01.2018 р. № 2-ос "Про припинення державної служби ОСОБА_1.", поновлення позивача на посаді начальника відділу культури, національностей та релігій Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області з моменту звільнення.

Ухвалою від 19.01.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

15.02.2018 р. представники сторін подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що до розрахунку кількості календарних днів нез'явлення на службу протиправно включено вихідні та святкові дні. За розрахунками позивача, кількість календарних днів нез'явлення на службу внаслідок тимчасової непрацездатності складає 116 днів.

05.02.2018 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що кількість календарних днів нез'явлення позивача на службу розрахована у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу" та роз'яснень Національного агентства України з питань державної служби. Припинення державної служби позивача погоджено керівництвом Миколаївської обласної державної адміністрації. Позивач не надавала письмових пояснень чи пропозицій щодо перебування на службі.

07.02.2018 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що твердження про календарні дні (з понеділка по неділю включно) є припущеннями, погодження керівництва Миколаївської обласної державної адміністрації не свідчить про законність оскаржуваного розпорядження, роз'яснення Національного агентства України з питань державної служби мають виключно інформаційний характер, а позивач не зобов'язана надавати пояснення чи пропозиції щодо свого перебування на службі.

09.02.2018 р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які аналогічні відзиву на позов.

З'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов не належить задоволенню, виходячи з наступного:

Позивач з 2002 р. займала посаду начальника відділу культури РДА. В подальшому посаду було перейменовано на начальника відділу культури, національностей та релігій РДА.

Розпорядженням заступника голови РДА, виконувача функцій і повноважень голови РДА від 03.01.2018 р. № 2-ос позивачу припинено державну службу 18.01.2018 р. у зв'язку з нез'явленням на службу протягом більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.

Розпорядженням від 16.01.2018 р. № 6-ос внесено міни до розпорядження від 03.01.2018 р. № 2-ос шляхом зміни дати припинення державної служби з 18.01.2018 р. на 30.01.2018 р.

Розраховуючи кількість днів тимчасової непрацездатності позивача, відповідач взяв до уваги листки тимчасової непрацездатності АГЛ № 799185, АДЖ № 178014, АГЮ № 752195, АДЖ № 123444, АГЮ № 752200, АДЖ № 090306, АДЖ № 076821, АДЖ № 076959, АДЖ № 205293, АДЖ № 184782, АДЖ № 194690. Загальна кількість днів, яка охоплюється вказаними листками тимчасової непрацездатності, складає 167 календарних днів.

Позивач вказує на безпідставність посилання на листок непрацездатності АДЖ № 194690, оскільки дні тимчасової непрацездатності припадають на період відпустки позивача. Так, розпорядженням від 18.10.2017 р. № 177-ос позивачу надано додаткову відпустку з 23.10.2017 р. по 31.12 2017 р.

Обґрунтовуючи законність оскаржуваного розпорядження, відповідач надав погодження припинення державної служби позивача, підписане першим заступником голови Миколаївської обласної державної адміністрації 01.11.2017 р., а також на роз'яснення Національного агентства України з питань державної служби від 20.12.2017 р.

Відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, регулює Закон України "Про державну службу".

Згідно ч. 2 ст. 87 вказаного закону, підставою для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення може бути нез'явлення державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд або більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності (без урахування часу відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами), якщо законом не встановлено більш тривалий строк збереження місця роботи (посади) у разі певного захворювання.

Позивач займала посаду начальника відділу культури, національностей та релігій РДА, а на підставі ст. 11 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади головами відповідних державних адміністрацій за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня.

До розрахунку кількості днів нез'явлення позивача на службу внаслідок тимчасової непрацездатності відповідач включив 11 листків непрацездатності в сукупності на 167 календарних днів. Суд погоджується з позицією позивача щодо протиправного включення до розрахунку листка непрацездатності АДЖ № 194690 (дні тимчасової непрацездатності з 19.10.2017 р. по 27.10.2017 р.), оскільки з 23.10.2017 р. позивач перебувала у відпустці згідно розпорядження від 18.10.2017 р. № 177-ос.

Таким чином, з розрахунку кількості днів нез'явлення позивача на службу внаслідок тимчасової непрацездатності позивача має бути виключено 5 календарних днів її перебування у відпустці, з огляду на що, тимчасова непрацездатність позивача протягом року склала 162 календарні дні.

Обґрунтування позовних вимог тим, що з тимчасової непрацездатності необхідно виключити вихідні та святкові дні, суд вважає хибним, оскільки Закон України "Про державну службу" з підставою для припинення державної служби пов'язує саме календарні дні тимчасової непрацездатності, тобто і вихідні, і святкові.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем правомірно прийнято оскаржуване розпорядження, відтак, позовні вимоги є необґрунтованими, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 26.02.2018 р.

Суддя Н.В. Лісовська