Справа № 465/7909/15-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 465/7909/15-а

адміністративне провадження № К/9901/13728/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № П/465/7909/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування розпоряджень органу владних повноважень і зобов'язання вчинити дії

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова (суддя Ванівський Ю. М.) від 19 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів Качмара В. Я., Гінди О. М., Ніколіна В. В.) від 19 квітня 2016 року, установив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. У грудні 2015 року ТОВ «Західуніверсал плюс» звернулося до суду з позовом до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просило:

- визнати бездіяльність міської ради щодо не включення до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженої ухвалою міської ради від 23 квітня 2015 року № 4526, тимчасових споруд, що належать товариству за адресами: м. Львів, вул. Суботівська, 24 (площею 56 кв. м), м. Львів, вул. Суботівська, 7 (площею 57 кв. м), м. Львів, вул. Широка, 68 (площею 72 кв. м) протиправною;

- визнати бездіяльність міської ради щодо неприйняття рішення про продовження терміну дії договорів оренди земельних ділянок для розміщення тимчасових споруд, які належать товариству за адресами: м. Львів, вул. Суботівська, 24 (площею 56 кв. м), м. Львів, вул. Суботівська, 7 (площею 57 кв. м), м. Львів, вул. Широка, 68 (площею 72 кв. м) протиправною;

- зобов'язати міську раду включити до Комплексної схеми тимчасові споруди, що належать товариству за адресами: м. Львів, вул. Суботівська, 24 (площею 56 кв. м), м. Львів, вул. Суботівська, 7 (площею 57 кв. м), м. Львів, вул. Широка, 68 (площею 72 кв. м);

- зобов'язати міську раду прийняти рішення про продовження терміну дії договорів оренди земельних ділянок для розміщення тимчасових споруд, які належать товариству за адресами: м. Львів, вул. Суботівська, 24 (площею 56 кв. м), м. Львів, вул. Суботівська, 7 (площею 57 кв. м), м. Львів, вул. Широка, 68 (площею 72 кв. м);

- зобов'язати міську раду укласти договори оренди земельних ділянок для розміщення тимчасових споруд, які належать товариству за адресами: м. Львів, вул. Суботівська, 24 (площею 56 кв. м), м. Львів, вул. Суботівська, 7 (площею 57 кв. м), м. Львів, вул. Широка, 68 (площею 72 кв. м) на умовах типових договорів;

- визнати протиправними та скасувати розпорядження Залізничної районної адміністрації від 14 липня 2015 року № 383-385.

2. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2016 року, яка залишена ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Закриваючи провадження у справі, суди виходили з того, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини, які виникли між сторонами, носять господарський характер і не пов'язані із здійсненням відповідачами владних управлінських функцій.

3. Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ТОВ «Західуніверсал плюс» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

5. Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

6. 01 лютого 2018 року касаційну скаргу ТОВ «Західуніверсал плюс» на ухвалу ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі № П/465/7909/15-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

7. Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її розгляд в порядку письмового провадження.

ІІ ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

8. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що:

- юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Предметом спору у даній справі є бездіяльність Львівської міської ради, а саме, неприйняття відповідних рішень дозвільного характеру, що в свою чергу унеможливлює продовження здійснення позивачем підприємницької діяльності;

- для визначення підсудності справи адміністративному суду необхідно встановити, що спір виник саме з органом державної влади чи місцевого самоврядування з приводу здійснення ними владних чи делегованих повноважень. Львівська міська рада при прийнятті рішення щодо надання в користування земельних ділянок для розміщення малих архітектурних форм діє як орган місцевого самоврядування, реалізуючи свої владні повноваження, які передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування» та Земельним кодексом України;

- у Рішенні Конституційного суду України від 01 квітня 2010 року у справі № 1-6/2010 суд прийшов до висновків: положення ч. 1 ст. 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування «вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції», слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень; положення п. «а», «б», «в», «г», ст. 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього Кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок у користування із земель комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності) слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності».

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ

9. Колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді, проводячи дії з підготовки справи до касаційного розгляду, встановила, що скаржник оскаржує судові рішення з мотивів порушення судами правил предметної юрисдикції.

10. Відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

11. Згідно з ч. 1, 4 ст. 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в ч. 1-4 ст. 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у ч. 5 або ч. 6 ст. 346 цього Кодексу.

12. За таких обставин та враховуючи що ТОВ «Західуніверсал плюс» оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення правил предметної юрисдикції, що відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України є безумовною підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи № П/465/7909/15-а на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись ст. 346, 347 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу № П/465/7909/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування розпоряджень органу владних повноважень і зобов'язання вчинити дії передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб