Справа № 804/1605/17
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 року м. Дніпросправа № 804/1605/17

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року (суддя Сидоренко Д.В., м. Дніпро, повний текст складено 26.09.2017 року) у справі № 804/1605/17 за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ДП «Придніпровська залізниця» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, правонаступником якої є Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.10.2016 року № НОМЕР_1.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що ним було проведено документальну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та зафіксовано порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобовязань накладено штрафні санкції. Апелянт вказував, що ним зафіксовано недостовірність відображення простроченої дебіторської заборгованості у сумі 94406,92 доларів США по договору № 169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», у п. 6 розділу ІІІ декларації «Майно та товари за кордоном» за 2013 2015 роки невірно відображалась сума дебіторської заборгованості, тим самим ДП «Придніпровська залізниця» порушено порядок декларування валютних цінностей, які знаходяться за межами України, тобто підприємство у деклараціях надавало недостовірну інформацію (перекручення даних) у звязку з чим було порушено порядок декларування валютних цінностей. Апелянт вказував, що сума валютної заборгованості, що перебуває за межами України, повинна бути обовязково задекларованою і відповідати дійсності, сума повинна бути у декларації приведена вірно. Апелянт вказував, що ДП «Придніпровська залізниця» надало недостовірну інформацію щодо наявності валютних цінностей. Штраф застосовано з урахуванням строків давності 1095 днів, застосовані у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожен виявлений випадок 01.10.2013 року, 01.01.2014 року, 01.04.2014 року, 01.07.2014 року, 01.10.2014 року, 01.01.2015 року, 01.04.2015 року, 01.07.2015 року, 01.10.2015 року, 01.01.2016 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа розглянута згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що визначення поняття «арифметичної помилки» наведено в листі Комітету ВРУ з питань фінансів і банківської діяльності від 20.03.2001 № 06-10/167 та листі ДПА України від 06.07.2001 № 9018/7/23-3317, під визначенням «арифметичної помилки» слід розуміти помилку або описку, допущену платником податку при заповненні декларацій (розрахунків) або податків до них, зокрема, при виконанні арифметичних дій, передбачених при обчисленні об'єкта оподаткування з метою визначення податкових зобов'язань з податку, збору, обов'язкового платежу (додавання або вирахування відповідних рядків), а також описку, допущену при перенесенні даних із додатків, на підставі які заповнюються відповідні рядки декларації (неправильно поставлена кома при застосуванні одиниці виміру, неправильно перенесений підсумок з додатка та ін.). Суд першої інстанції вказував, що ні Податковим кодексом України, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства не передбачено відповідальності за арифметичну помилку. Порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що перебувають за межами України. Контролюючим органом не доведено, що описка в 0,70 дол.США допущена з метою приховування ДП «Придніпровська залізниця» валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України. Суд першої інстанції зазначав, що під час перевірки контролюючому органу були надані всі первинні, бухгалтерські та інші документи, що стосуються зазначеної дебіторської заборгованості, зокрема: контракт, виписки по особовим рахункам, рішення судових органів тощо, що свідчить про відсутність вини ДП «Придніпровська залізниця». Податковим кодексом України не передбачено відповідальності за арифметичну помилку, контролюючий орган у кожному конкретному випадку має об'єктивно враховувати причини та обставини, що призвели до виникнення таких помилок, і застосовувати штрафні санкції лише за наявності достатніх підстав щодо намірів навмисного ухилення чи приховування суб'єктом господарської діяльності валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України. Позивачем було своєчасно подано відповідну звітність, тому висновок податкового органу про порушення вимог валютного законодавства суд вважає необґрунтованим та недоведеним.

Встановлено, що Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС з 29.03.2016 року по 16.09.2016 року було проведено планову документальну виїзну перевірку ДП «Придніпровська залізниця» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами перевірки складено акт від 30.09.2016 року №174/28-. Висновками акту, серед інших порушень зафіксовано порушення ДП «Придніпровська залізниця» ст.ст.9, 10 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19.02.1993 року №15-93, із змінами та доповненнями, п.1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами» від 18.06.1994 року №319/94, у частині недостовірності відображення простроченої дебіторської заборгованості у сумі 94406,92 доларів США по договору № 169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», у п. 6 розділу ІІІ «Майно та товари за кордоном» декларації про валютні цінності, доходи та майно, наданих СДПІ за 2013 2015 роки, у звязку з чим підприємство порушило порядок декларування валютних цінностей, які знаходяться за межами України. Висновки акту обґрунтовані тим, що на кожну звітну дату підприємство декларувало наявність дебіторської заборгованості з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація у сумі 94406,22 доларів США, проте, попередніми документальними перевірками встановлено заборгованість з ЗАТ «Метмашзбут» у сумі 9406,92 доларів США, тобто підприємство у валютних деклараціях надавало недостовірну інформацію (перекручення даних), розбіжність у 0,70 доларів США, у зв'язку з чим порушило порядок декларування валютних цінностей, які знаходяться за межами України.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, ДП «Придніпровська залізниця» було подано до Спеціалізованої ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС заперечення. Відповідно до відповіді на заперечення від 13.10.2016 року № 917/10/28-01-48-01, такі заперечення залишені без задоволення, висновки акту від 30.09.2016 року №174/28- залишені без змін.

Відповідно до матеріалів справи, 19.10.2016 року Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ДП «Придніпровська залізниця» за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3400,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням № від 19.10.2016 року, ДП «Придніпровська залізниця» оскаржило його в адміністративному порядку, до Офісу великих платників податків ДФС. Рішенням Офісу великих платників податків ДФС №14577/10/28-10-10-4-33 від 29.12.2016 року скаргу ДП «Придніпровська залізниця» залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення, що прийняте за результатами акту перевірки, залишено без змін.

Також, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № від 19.10.2016 року, ДП «Придніпровська залізниця» оскаржило його в адміністративному порядку, до Державної фіскальної служби України, шляхом подання вторинної скарги.

Встановлено, що ДП «Придніпровська залізниця» має прострочену дебіторську заборгованості за бартерними операціями з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація, по договору від 22.01.1996 року №169-49 у сумі 94406,92 доларів США. Дебіторська заборгованість у сумі 94406,22 доларів США, виникла за контрактом з ЗАТ «Метмашзбут» та відображалась в декларації про валютні цінності.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС було встановлено, що станом на 01.10.2013 року згідно декларації № від 14.10.2013 року платником задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДПС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США; станом на 01.01.2014 року згідно декларації № від 15.01.2014 року платником податків задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДПС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США; станом на 01.04.2014 року згідно декларації № від 17.04.2014 року платником податків задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 року від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДПС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США; станом на 01.07.2014 року згідно декларації № від 08.07.2014 року платником податків задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДПС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США; станом на 01.10.2014 року згідно декларації № від 02.10.2014 року платником податків задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДФС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США; станом на 01.01.2015 року згідно декларації № від 22.01.2015 року платником податків задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДФС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США; станом на 01.04.2015 року згідно декларації № від 15.04.2015 року платником податків задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДПС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США; станом на 01.07.2015 року згідно декларації № від 07.07.2015 року платником податків задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДФС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США; станом на 01.10.2015 року згідно декларації № від 07.10.2015 року платником податків задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДПС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США; станом на 01.01.2016 року згідно декларації № від 19.01.2016 року платником податків задекларовано валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 дол.США (контракт ЗЕД №169-49 від 22.01.1996 року з ЗАТ «Метмашзбут», Російська Федерація), за даними декларування валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України, виявлені органом ДФС розмір валютних цінностей складає 94406,92 дол.США.

В вищевказаних деклараціях при декларуванні валютних цінностей та іншого майна, що знаходиться за межами України у розмірі 94406,22 доларів США, ДП «Придніпровська залізниця» допущено помилку, помилково зазначалось 94406,92 доларів США.

Відповідно до матеріалів справи, Спеціалізована ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС неодноразово здійснювала податкову перевірку ДП «Придніпровська залізниця» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, однак актами попередніх перевірок не зафіксовано порушення ст.ст.9, 10 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19.02.1993 року №15-93, із змінами та доповненнями, п.1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами» від 18.06.1994 року №319/94, хоча ДП «Придніпровська залізниця» має дебіторську заборгованість протягом 20 років.

Встановлено, що рішенням Дніпровського регіонального третейського суду від 25.12.1998 року стягнуто з ЗАТ «Метмашзбут» 86181,59 доларів США в якості відшкодування збитків у звязку з неналежним виконанням договору № 169-49 від 22.01.1996 року з змінами від 27.03.1996 року.

Колегія суддів звертає увагу, що саме сума встановлена третейським судом у розмірі 86181,59 доларів США (86,18 тис. доларів США) зафіксована наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 04.03.2003 року № 50/72, яким до позивача, починаючи з 25 березня 2003 року застосовано спеціальну санкцію індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Даний факт на думку колегії суддів, свідчить про відсутність вини позивача в перекручуванні інформації в декларуванні валютних цінностей, що знаходяться за межами України, а також, те, що контролюючим органом не було враховано вищевказані обставини, наявна інформація спростовує незаконність дій позивача.

В матеріалах справи наявні копії митних декларацій, за якими здійснювалась поставка товару за договором № 169-49 від 22.01.1996 року ЗАТ «Метмашзбут», вони дійсно виготовлені не якісно, суми є нерозбірливими.

Згідно п. 1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами» суб'єктам підприємницької діяльності України, незалежно від форм власності, у десятиденний строк: продекларувати у Національному банку України наявність (або відсутність) з визначенням сум усіх належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, в тому числі одержаних у результаті здійснення підприємницької діяльності за межами України. Надалі декларування суб'єктами підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, наявності належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, здійснюється щоквартально.

Згідно п. 1 ст. 9, ст. 10 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України. Порядок, види, форми і терміни подання звітності резидентами і нерезидентами про їх валютні операції визначаються Національним банком України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, з урахуванням чинного законодавства України. Несвоєчасне подання, приховування або перекручення звітності про валютні операції тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 16 цього Декрету.

Згідно п. 2 ст. 16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції), зокрема, за несвоєчасне подання, приховування або перекручення звітності про валютні операції - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України. Санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Відповідно п. 3 до Указу Президента України «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства» санкції, передбачені статтею 2 цього Указу та пунктом 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», застосовуються Національним банком України до банків та інших фінансово-кредитних установ, органами державної податкової служби - до інших резидентів і нерезидентів України. Оскарження рішень про застосування фінансових санкцій здійснюється в судовому порядку. Санкції - штрафи, зазначені у частині першій цієї статті, сплачуються не пізніше п'яти днів з дня вручення резиденту, нерезиденту рішення про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у зазначений строк сума штрафу списується з рахунків резидента, нерезидента відповідно до законодавства.

Таким чином, передбачено відповідальність у вигляді штрафу за несвоєчасне подання, приховування або перекручення звітності про валютні операції. Натомість, Спеціалізована ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС застосувала до позивача штрафні санкції за недостовірне відображення простроченої дебіторської заборгованості, відповідальність за що, не передбачена Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю».

Згідно п. 2.3, п. 2.4, п. 3.1 Порядку застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 04.10.1999 року № 542 порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що перебувають за межами України. Несвоєчасне подання, приховування або переказування встановленої Національним банком України звітності про валютні операції тягне за собою накладання штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Штрафні санкції застосовуються в кожному виявленому випадку порушення. Органи державної податкової служби застосовують штрафні санкції, визначені в цьому Порядку, до резидентів і нерезидентів за винятком банків та інших фінансово-кредитних установ.

Варто вказати, що згідно п. 2.7 Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Національного банку України від 08.02.2000 року № 49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2000 року № 209/4430, невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період; порушення порядку декларування - накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України. Неподання або несвоєчасне подання резидентами України декларації (за відсутності валютних цінностей та майна за межами України) не тягне за собою застосування фінансових санкцій.

Згідно розділу ІІІ Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року № 165, вся звітність, надана в електронній формі, проходить арифметичний та логічний контроль за допомогою відповідного програмного забезпечення. На цьому етапі виявляються арифметичні помилки та зіставляються між собою дані. Перевіряється обґрунтованість застосування ставок податку та податкових пільг. Зіставляються дані, наведені у звітності, з даними, отриманими від митних та інших органів.

Колегія суддів зазначає, що податковим органом на протязі попередніх перевірок та при прийнятті декларацій валютних цінностей та іншого майна, що знаходяться за межами України від ДП «Придніпровська залізниця» не було звернуто увагу на те, що ДП «Придніпровська залізниця» допустило арифметичну помилку у деклараціях та такі декларації приймались без застережень.

Податковому органу при застосуванні штрафних санкцій за декларування резидентом недостовірної інформації щодо валютних цінностей або іншого майна, варто враховувати, що під поданням недостовірної інформації або перекручення даних слід вважати дії, що свідчать про приховування резидентом валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України. У випадку розбіжностей, допущених ДП «Придніпровська залізниця» варто казати про допущену помилку, замість 94406,22 доларів США, помилкового вказувало 94406,92 доларів США, розбіжність складає у 0,70 доларів США.

З пояснень ДП «Придніпровська залізниця», з чим погоджується Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, вбачається, що підприємство не мало на меті приховувати данні про валютні цінності та майно, що знаходяться за межами України, навпаки, своєчасно та в повному обсязі декларувало весь час після виникнення боргу від ЗАТ «Метмашзбут» валютні цінності.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з основних принципів податкового законодавства України, регламентованих ст.4 ПК України, зокрема, рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків та презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесення податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі № 804/1605/17 залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова