Справа № 815/5503/17
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2018-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5503/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Кушкань Т.В.;

представника позивача - Ігнатенка М.П. (довіреність від 01.09.2017 року);

представника відповідача - Олійник Л.О. (довіреність від 18.12.2017 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг» (вул. Тираспольська, 27/29, м. Одеса, 65020, ідентифікаційний код 40077241) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39398646) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.09.2017 року № та № , від 15.09.2017 року № та № , -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.09.2017 року № та № , від 15.09.2017 року № та № .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Головним управлінням ДФС в Одеській області 23.08.2017 року складено акт № 433/15-32-14-15/40077241 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Арктопус» () за період з 22.10.2015 по 31.03.2017 роки». На підставі акту перевірки № 433/15-32-14-15/40077241 були винесені податкові повідомлення-рішення № від 08.09.2017 року, яким визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 540012,00 грн., та № від 08.09.2017 року, яким визначено збільшення грошового зобов'язання в розмірі 729018,00 грн. (486012,00 грн. за основним платежем (податок на прибуток) та 243 006,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій). У прийнятих податкових повідомленнях-рішеннях № та № від 08.09.2017 року відповідач вказує на порушення п.198.1, п.198.3 ст.198, ст.200.2, п.44.1, 44.2, ст.44 та пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України.

Головним управлінням ДФС в Одеській області 07.09.2017 року складено акт № 454/15-32-14-15/40077241 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг», (номер телефону 780-20-30) податкового, валютного та іншого законодавства за період з 22.10.2015 по 31.03.2017 роки». На підставі акту перевірки № 454/15-32-14-15/40077241 були винесені податкові повідомлення-рішення № від 15.09.2017 року, яким визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 858699,00 грн., та № від 15.09.2017 року, яким визначено збільшення грошового зобов'язання в розмірі 244864,00 грн. (136576,00 грн. за основним платежем (податок на додану вартість) та 68288,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій). У прийнятих податкових повідомленнях-рішеннях № та № від 15.09.2017 року відповідач вказує на порушення п.198.1, п.198.3 ст.198, ст.200.2, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

Позивач зазначає, що зроблені відповідачем висновки не відповідають дійсності та положенням чинного законодавства України і є суб'єктивними припущеннями. Законодавством України не передбачено обов'язковість наявності на правах власності (на балансі підприємства) майна, обладнання, устаткування та інших видів майна, які відносяться до категорії основних засобів. Для забезпечення потреб діяльності можуть залучатися комплексні послуги сторонніх організації, придбання у власність будь-яких основних засобів у даному випадку не є обов'язковим та у більшості випадків не є раціональним та економічно необґрунтованим, тому що це привід до витрачання оборотних грошових коштів у великому розмірі. Посилання відповідача на відсутність реального характеру правочинів через неспроможність контрагентів його виконання у зв'язку з відсутністю належних ресурсів є лише припущенням. Відповідачем не доведено кількість конкретно визначених ресурсів у контрагента в тому числі і складських приміщень, які повинні були бути для виконання передбачених договорами операцій, а тому такі посилання є необґрунтованими. Наявність основних виробничих фондів та товарних запасів відображається у показниках Декларації з податку на прибуток відповідно до вимог Податкового Кодексу України у випадку придбання основних фондів на баланс підприємства, але законодавством України не передбачено обов'язковість придбання будь яких основних засобів (фондів), та постановка на баланс підприємства, в зв'язку з тим, що будь-які засоби (фонди) та інші активи підприємство має можливість взяти в оренду, фінансовий та оперативний лізинг, у випадку необхідності, яка пов'язана із специфікою діяльності суб'єкта господарювання.

Крім того, позивач вказує, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» та його контрагенти ПП «Арктопус», ТОВ «Алето Союз», ТОВ «Ліберті Буд», ТОВ «Смарт Компанні», ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп», ТОВ «Елемент Тауер» є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом податкового законодавства позивач та контрагенти є окремими платниками податків. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податку, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Також, позивач зазначає, що він мав всі підстави для віднесення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість та до складу валових витрат вартість виконаних робіт (наданих послуг) субпідрядниками (контрагентами), що зазначені вище: 1) укладені з контрагентами договори відповідають чинному законодавству України, визнані недійсними у встановленому порядку не були; 2) відповідні податкові накладні оформлені та зареєстровані з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України. 3) на момент здійснення господарських операцій вказані в акті контрагенти були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Позивач вважає, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень безпідставно визнаються дефектними правочини (первинні документи) між ним та контрагентами, не доведено обґрунтованість прийняття податкових повідомлень-рішень № та № від 08.09.2017 року, № та № від 15.09.2017 року, а тому такі рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2018 року адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.09.2017 року № та № , від 15.09.2017 року № та № було призначено до розгляду в загальному позовному провадженні, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що з урахуванням зазначених в актах перевірки обставин проведеним аналізом діяльності вищезазначених підприємств встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарських операцій, у зв'язку з відсутністю основних фондів (до податкового органу не надано «Консолідований баланс (Звіт про фінансовий стан за 2016 рік», технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів. Інформація щодо наявності у контрагентів орендованих основних фондів також відсутня. Штатну чисельність працюючих встановити неможливо, оскільки форми 1 ДФ та Д 4 до податкового органу не надано. Таким чином, можливо зробити висновок, що проведені операції не є господарською діяльністю підприємства в розумінні пп.14.1.36 Податкового кодексу України, згідно якого: «... господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами ...». Отже зробити висновки про реальність (товарність) господарських операцій з одержання (придбання) робіт відповідно до положень частини першої ст.264 Господарського кодексу України, абзацу другого ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також пп.14.1.36 Податкового кодексу України неможливо. Оскільки відсутній факт формування саме цього активу (робіт, послуг, матеріалів), як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок власного виробництва або реального придбання у інших суб'єктів господарювання, то відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п'ятого статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу. Тобто, операції, відображені у первинних документах, укладених між ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» та підприємствами ТОВ «Ліберті Буд», ТОВ «Алето Союз», ТОВ «Смарт Компанні», ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» у вищевказані періоди податкової звітності фактично відбутись не могли, та як наслідок не є господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, з урахуванням вище висвітлених фактів, та на порушення п.198.1 п.198.3 ст.198, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України підприємством ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» у наслідок взаємовідносин з платниками податків ТОВ «Ліберті Буд», ТОВ «Алето Союз», ТОВ «Смарт Компанні», ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп», ТОВ «Елемент Тауер» завищено показник рядку 10.1 Декларацій всього у сумі 995275,00 грн., в тому числі за червень 2016 року в сумі 63000,00 грн., за липень 2016 року в сумі 14149,00 грн., за серпень 2016 року в сумі 59427,00 грн., за листопад 2016 року в сумі 367642,00 грн., за січень 2017 року в сумі 305494,00 грн., за лютий 2017 року в сумі 185563,00 грн., а у наслідок взаємовідносин з платником податків ПП «Арктопус» завищено податковий кредит на суму 1896803,00 грн. внаслідок віднесення до складу податкового кредиту у грудні 2016 року 276767,00 грн. та січні 2017 року 263245,00 грн., як суми ПДВ від вартості взаємовідносин з ПП «Арктопус» та, як наслідок, в результаті збільшення показника рядку 16 Декларацій за періоди звітності січень 2017 року - 276767,00 грн., лютий 2017 року - 540012,00 грн. та березень 2017 року - 540012,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг» зареєстроване та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області як платник податків з 22.10.2015 року за № 14.

На підставі направлення від 27.07.2017 року № 4580/14-15, наказу від 15.08.2017 року № 3584, в період з 17.08.2017 року по 22.08.2017 року співробітник Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провів документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Арктопус» за період з 22.10.2015 року по 31.03.2017 року.

За результатами цієї перевірки 23.08.2017 року Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області склало акт № 433/15-32-14-15/40077241 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Арктопус» () за період з 22.10.2015 по 31.03.2017 роки».

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/4248, що призвело до заниження податку на прибуток в загальному розмірі 486012,00 грн., у тому числі за 2016 рік на 249091,00 грн. та за 1-й квартал 2017 року на 236921,00 грн.;

- п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по рядку 21 Декларації з ПДВ за березень 2017 року у розмірі 540012,00 грн.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що надані до перевірки документи мають ознаки дефектності, не відповідають вимогам первинного документу, а також у зв'язку з відсутністю у контрагента необхідних умов для здійснення господарських операцій відсутні факти реальності (товарності) вчинення господарських операцій.

За наслідками перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг» на підставі акту перевірки від 23.08.2017 року № 433/15-32-14-15/40077241 Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

- від 08.09.2017 року № , яким позивачеві за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/4248, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 729018,00 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями 486012,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 243006,00 грн.;

- від 08.09.2017 року № , яким позивачеві за порушення п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в загальному розмірі 540012,00 грн.

На підставі направлень від 24.05.2017 року, наказу від 11.05.2017 року № 1356, в період з 23.08.2017 року по 31.08.2017 року співробітники Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 22.10.2015 року по 31.03.2017 року.

За результатами цієї перевірки 07.09.2017 року Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області склало акт № 454/15-32-14-15/40077241 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг», (номер телефону 780-20-30) податкового, валютного та іншого законодавства за період з 22.10.2015 по 31.03.2017 роки».

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 136576,00 грн., у тому числі за червень 2016 року на 62083,00 грн., за серпень 2016 року на 12390,00 грн., за вересень 2016 року на 62103,00 грн.; а також до завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду або податку, що підлягає (підлягав) бюджетному відшкодуванню (рядок 21 Декларації з ПДВ) за березень 2017 року у розмірі 858699,00 грн.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що надані до перевірки документи мають ознаки дефектності, не відповідають вимогам первинного документу, а також у зв'язку з відсутністю у контрагентів необхідних умов для здійснення господарських операцій відсутні факти реальності (товарності) вчинення господарських операцій.

За наслідками перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг» на підставі акту перевірки від 07.09.2017 року № 454/15-32-14-15/40077241 Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

- від 15.09.2017 року № , яким позивачеві за порушення п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 204864,00 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями 136576,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 68288,00 грн.;

- від 15.09.2017 року № , яким позивачеві за порушення п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в загальному розмірі 858699,00 грн.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Впродовж розгляду справи суд встановив, що в періодах, які перевірялися, контрагентами ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» були: ПП «Арктопус», ТОВ «Ліберті Буд», ТОВ «Алето Союз», ТОВ «Смарт Компанні», ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп», ТОВ «Елемент Тауер».

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ПП «Арктопус» договір підряду № 27/12/16 від 27.12.2016 року. Роботи за договором підряду ПП «Арктопус» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року від 28.02.2017 року на суму 1184958,77 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року № 1 від 28.02.2017 року на суму 1184958,77 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 27/12/16 від 27.12.2016 року ПП «Арктопус» була зареєстрована податкова накладна № 5 від 28.12.2016 року на суму 1135455,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжними дорученнями № 358 від 28.12.2016 року на суму 2838639,00 грн. (з урахуванням листа № 05/12 від 28.12.2016 року).

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ПП «Арктопус» договір підряду № 28/12/16 від 28.12.2016 року. Роботи за договором підряду ПП «Арктопус» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року від 28.02.2017 року на суму 549702,12 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року № 1 від 28.02.2017 року на суму 549702,12 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 28/12/16 від 28.12.2016 року ПП «Арктопус» була зареєстрована податкова накладна № 8 від 28.12.2016 року на суму 525148,21 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжними дорученнями № 358 від 28.12.2016 року на суму 2838639,00 грн. (з урахуванням листа № 05/12 від 28.12.2016 року).

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ПП «Арктопус» договір підряду № 1301 від 13.01.2017 року. Роботи за договором підряду ПП «Арктопус» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року від 28.02.2017 року на суму 282020,62 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року № 1 від 28.02.2017 року на суму 322737,03 грн., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2017 року від 31.03.2017 року на суму 1297450,57 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2017 року № 2 від 31.03.2017 року на суму 1307728,41 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1301 від 13.01.2017 року ПП «Арктопус» були зареєстровані податкові накладні № 2 від 13.01.2017 року на суму 401436,00 грн., № 1 від 18.01.2017 року на суму 1178035,19 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 379 від 13.01.2017 року на суму 401436,00 грн., № 380 від 17.01.2017 року на суму 500000,00 грн., № 381 від 18.01.2017 року на суму 678035,19 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Алето Союз» договір підряду № 2007/1 від 20.07.2016 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Алето Союз» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2016 року від 31.08.2016 року на суму 356563,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року № 1 від 31.08.2016 року на суму 356563,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 2007/1 від 20.07.2016 року ТОВ «Алето Союз» була зареєстрована податкова накладна № 3 від 09.08.2016 року на суму 356563,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 54 від 09.08.2016 року на суму 356563,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Ліберті Буд» договір підряду № 29/06/2 від 29.06.2016 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Ліберті Буд» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2016 року від 30.06.2016 року на суму 378000,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року № 1 від 30.06.2016 року на суму 378000,00 грн., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2016 року від 31.08.2016 року на суму 84896,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року № 2 від 31.08.2016 року на суму 84896,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 29/06/2 від 29.06.2016 року ТОВ «Ліберті Буд» були зареєстровані податкові накладні № 3 від 30.06.2016 року на суму 378000,00 грн., № 8 від 11.07.2016 року на суму 84896,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжними дорученнями № 21 від 11.07.2016 року на суму 115227,00 грн., № 23 від 11.07.2016 року на суму 262773,00 грн., № 24 від 11.07.2016 року на суму 84896,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Смарт Компанні» договір підряду № 05/16 від 17.11.2016 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Смарт Компанні» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 року на суму 247313,93 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року № 1 від 30.11.2016 року на суму 247313,93 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 05/16 від 17.11.2016 року ТОВ «Смарт Компанні» була зареєстрована податкова накладна № 181 від 25.11.2016 року на суму 247 313,93 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 272 від 25.11.2016 року на суму 247313,93 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Смарт Компанні» договір підряду № 06/16 від 17.11.2016 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Смарт Компанні» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 року на суму 414252,64 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року № 2 від 30.11.2016 року на суму 414252,64 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 06/16 від 17.11.2016 року ТОВ «Смарт Компанні» була зареєстрована податкова накладна № 180 від 25.11.2016 року на суму 414251,64 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 273 від 25.11.2016 року на суму 414251,64 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» договір підряду № 1710/16 від 17.10.2016 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 року на суму 297800,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року № 1 від 30.11.2016 року на суму 297800,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1710/16 від 17.10.2016 року ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» була зареєстрована податкова накладна № 1 від 07.11.2016 року на суму 297800,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 231 від 07.11.2016 року на суму 297800,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» договір підряду № 1710/16-1 від 17.10.2016 р року. Роботи за договором підряду ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 року на суму 274100,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року № 1 від 30.11.2016 року на суму 274100,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1710/16-1 від 17.10.2016 року ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» була зареєстрована податкова накладна № 4 від 07.11.2016 року на суму 274100,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 234 від 07.11.2016 року на суму 274100,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» договір підряду № 1810/16 від 18.10.2016 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 року на суму 287400,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року № 1 від 30.11.2016 року на суму 287400,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1810/16 від 18.10.2016 року ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» була зареєстрована податкова накладна № 2 від 07.11.2016 року на суму 287400,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 232 від 07.11.2016 року на суму 287400,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» договір підряду № 1810/16-1 від 18.10.2016 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 року на суму 250000,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року № 1 від 30.11.2016 року на суму 250000,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1810/16-1 від 18.10.2016 року ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» була зареєстрована податкова накладна № 5 від 07.11.2016 року на суму 250000,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 235 від 07.11.2016 року на суму 250000,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» договір підряду № 1910/16 від 19.10.2016 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 року на суму 286500,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року № 1 від 30.11.2016 року на суму 286500,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1910/16 від 19.10.2016 року ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» була зареєстрована податкова накладна № 3 від 07.11.2016 року на суму 286500,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 233 від 07.11.2016 року на суму 286500,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» договір підряду № 1910/16-1 від 19.10.2016 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року від 30.11.2016 року на суму 148487,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року № 1 від 30.11.2016 року на суму 148487,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1910/16-1 від 19.10.2016 року ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп» були зареєстровані податкові накладні № 6 від 07.11.2016 року на суму 140487,00 грн., № 17 від 09.11.2016 року на суму 8000,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжними дорученнями № 236 від 07.11.2016 року на суму 140487,00 грн., № 243 від 09.11.2016 року на суму 8000,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Елемент Тауер» договір підряду № 1001 від 10.01.2017 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Елемент Тауер» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2017 року від 25.01.2017 року на суму 328764,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017 року № 2 від 25.01.2017 року на суму 328764,00 грн., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2017 року від 20.01.2017 року на суму 1504197,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017 року № 1 від 20.01.2017 року на суму 1504197,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1001 від 10.01.2017 року ТОВ «Елемент Тауер» були зареєстровані податкові накладні № 59 від 20.01.2017 року на суму 1504197,00 грн., № 29 від 25.01.2017 року на суму 328764,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Елемент Тауер» договір підряду № 2301-3 від 23.01.2017 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Елемент Тауер» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2017 року від 31.03.2017 року на суму 841178,24 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2017 року № 2 від 31.03.2017 року на суму 841178,24 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 2301-3 від 23.01.2017 року ТОВ «Елемент Тауер» були зареєстровані податкові накладні № 76 від 06.02.2017 року на суму 162506,00 грн., № 176 від 10.02.2017 року на суму 672675,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжними дорученнями № 443 від 06.02.2017 року на суму 162506,00 грн., № 472 від 10.02.2017 року на суму 672675,00 грн.

ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» уклало з ТОВ «Елемент Тауер» договір підряду № 2701-1 від 27.01.2017 року. Роботи за договором підряду ТОВ «Елемент Тауер» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» в повному обсязі, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року від 28.02.2017 року на суму 278194,00 грн., актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року № 1 від 28.02.2017 року на суму 278194,00 грн. На виконання вимог законодавства за договором підряду № 2701-1 від 27.01.2017 року ТОВ «Елемент Тауер» була зареєстрована податкова накладна № 680 від 28.02.2017 року на суму 278194,00 грн. Роботи по договору підряду були повністю оплачені ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», що підтверджується платіжним дорученням № 512 від 02.03.2017 року на суму 278194,00 грн.

Під час розгляду справи суд встановив, що позивач за КВЕД має право займатися наступними видами діяльності: електромонтажні роботи; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; інші будівельно-монтажні роботи; штукатурні роботи; малярні роботи та скління; будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Тобто, укладені договори позивача з його контрагентами повністю узгоджуються, є логічними та відповідають тому виду діяльності, яким займається підприємство позивача.

Також, суд звертає увагу, що зазначені договори, укладені між позивачем та контрагентами, є чинними, ніким не скасовані, а їх виконання підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Суд встановив, що за виконані роботи позивач зі своїми контрагентами розрахувався, тобто сторони договорів зазнали змін майнового стану. Дані факти підтверджуються наданими позивачем до суду платіжними дорученнями, які є в матеріалах справи.

Крім того, під час розгляду справи на підтвердження реальності здійснення вказаних господарських операцій ТОВ «Мегалайн Інжиніринг» з контрагентами ПП «Арктопус», ТОВ «Ліберті Буд», ТОВ «Алето Союз», ТОВ «Смарт Компанні», ТОВ «Трансфорт-Еліт-Груп», ТОВ «Елемент Тауер» в періодах, що перевірялися, а також на підтвердження факту використання зазначених робіт в господарській діяльності та реального настання правових наслідків позивач надав до суду копії первинних документів по замовнику будівництва ТОВ «ЄЛІКОН ЛТД», а саме: договір генерального підряду на капітальне будівництво № 170316-ГП від 17.03.2016 року, акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за червень, серпень, листопад 2016 року та за січень-березень 2017 року.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до пп.2.1, пп.2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Суд зазначає, що матеріали справи містять всі необхідні документи на підтвердження здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентами в періодах, що перевірялися, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій.

З наданих позивачем первинних документів вбачається, що вказаними контрагентами позивача в періодах, що перевірялися, виконувалися роботи, а позивач в свою чергу здійснював оплату за виконані роботи з метою провадження своєї господарської діяльності, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, за наслідками цих господарських операцій вказані контрагенти видали податкові накладні, які були включені позивачем у податкову звітність у періодах, що перевірялися.

Також, суд звертає увагу, що згідно з пп.180.1.1 п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Суд встановив, що позивач та його контрагенти на момент здійснення вказаних господарських операцій були платниками податків.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; ґ) виключено; д) виключено; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, з моменту списання коштів з банківського рахунка позивача або отримання ним робіт від контрагентів, що підтверджується податковими накладними, у нього виникло право на віднесення сум податку по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту.

При цьому, факт виконання контрагентами позивача умов договорів підтверджується наданими до суду первинними документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно з п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Також, посилання відповідача про відсутність у контрагентів позивача власних основних фондів, відповідних виробничих потужностей, трудових ресурсів не є доказом несумлінності платника податку - ТОВ «Мегалайн Інжиніринг», оскільки чинне законодавство передбачає можливість залучення третіх осіб для виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, позивач не повинен нести відповідальність за дії чи бездіяльність своїх контрагентів. Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сум податку по операціях з контрагентами до складу свого податкового кредиту у випадку, коли він виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Суд звертає увагу на рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2007 року, про порушення Україною статті 1 Першого протоколу у справі «Інтерсплав проти України». Так, у п.37 рішення вказується: «Заявник стверджував, що він сплачував податки відповідно до Закону і ці платежі перевірялись декілька разів державними органами. Він зазначив, що він не несе відповідальності за діяльність інших компаній, у яких він купував металевий брухт, ціна на який включала ПДВ. Обов'язок сплачувати це ПДВ покладався на ці компанії, а не на заявника. Заявник підкреслив, що він не мав ні компетенції, ні можливості контролювати господарську діяльність інших підприємств і ситуація, на яку посилається Уряд, вказує на незадовільну діяльність податкових органів, за які заявник не повинен нести відповідальність. Він далі підкреслював, що численні перевірки його діяльності які здійснювалися податковими органами, не виявили порушень, на підставі яких останні могли б ґрунтувати свої відмови». Відповідно до п.38 рішення зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів для запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б указували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 08.09.2017 року № та № , від 15.09.2017 року № та № є протиправними та належать до скасування.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг» (вул. Тираспольська, 27/29, м. Одеса, 65020, ідентифікаційний код 40077241) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39398646) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.09.2017 року № та № , від 15.09.2017 року № та № задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 08.09.2017 року № та № , від 15.09.2017 року № та № .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інжиніринг» () суму сплаченого судового збору в розмірі 34988 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят вісім) гривень 89 копійок.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2018 року.

Суддя М.М. Кравченко