Справа № 141/1213/17
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 лютого 2018 р. Справа № 141/1213/17

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - Іллінецьке ОУПФУ Вінницької області, відповідач), яким просив:

- визнати протиправними дії про відмову у зарахуванні до стажу державної служби періодів роботи в Погребищенському та Оратівському райкомах комсомолу та Оратівському райкомі компартії України в період з 18.10.1976 року по 12.05.1988 року включно та призначені пенсії за Законом України "Про державну службу" ;

- зобов'язати здійснити зарахування до стажу державної служби періодів роботи в Погребищенському та Оратівському райкомах комсомолу та Оратівському райкомі компартії України в період з 18.10.1976 року по 12.05.1988 року включно та призначити пенсію за Законом України "Про державну службу".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що звернувся до відповідача з проханням призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», однак отримав відмову, у якій повідомлено, що не всі періоди трудової діяльності зараховуються до стажу державної служби. Так, відповідачем безпідставно не зараховано до стажу державної служби періоди роботи в Погребищенському та Оратівському райкомах комсомолу та Оратівському райокомі компартії України з 18.10.1976 року по 12.05.1988 року, у зв'язку з чим позивач звернувся із цим позовом до суду.

Позов надійшов на адресу Оратівського районного суду Вінницької області 12.12.2017р. та 13.12.2017 відповідною ухвалою відкрито провадження у справі № 141/1213/17.

04 січня 2018 р. ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області прийнято рішення про передачу справи до Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.01.2018 р. справа прийнята до провадження та призначено її до розгляду на 19.02.2018 р. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) в порядку статті 263 КАС України.

В матеріалах справи міститься відзив, що надійшов 28.12.2017 р., в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову мотивуючи наступним.

Пунктом 12 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом (1.05.16 р.) мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Постановою КМ України № 622 від 14.09.2016 р. затверджено Порядок призначення пенсій державним службовцям, який передбачає, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 мають особи, у яких стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723 становить не менше 20 років.

Позивач у період з 18.10.1976 р. по 26.04.1979 р. працював інструктором Погребищенського райкому комсомолу, з 26.04.1979 р. по 5.12.1979 р. - завідуючим відділом комсомольських організацій Погребищенського райкому комсомолу, з 6.12.1979 р. по 21.12.1982 р. - другим секретарем Оратівського райкому комсомолу, з 21.12.1982 р. по 12.05.1988 р. - інструктором організаційного відділу в Оратівському райкомі компартії України. Дані посади не були передбачені ст. 25 Закону № 3723 та Постановою КМ України №283 від 3.05.1994 р., а тому відсутні правові підстави для зарахування зазначених періодів роботи до стажу державної служби.

Враховуючи, що стаж позивача на державній службі складає лише 14 років 10 місяців, що є меншим 20 років , представник відповідача вказує, що позивач не має право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

28.12.2017 р. позивач звернувся до Іллінецького ОУПФ України у Вінницькій області із заявою призначити пенсію державного службовця. До заяви подав копію трудової книжки та пенсійного посвідчення.

За наслідком розгляду даної заяви, відповідачем надано відповідь за вих. №П-4-03 від 17.01.2018 р. якою повідомлено наступне.

Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889 передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723.

Зокрема, право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 мають державні службовці, які станом на 1.05.2016 р. обіймали посади державної служби та мали не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами КМ України; особи, які на день набрання чинності Законом № 889 мали не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами КМ України у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та мають страховий стаж: чоловіки-35 років, жінки - 30 років незалежно від факту роботи на держаній службі станом на 1.05.2016 р.

Статтею 25 Закону № 3723 визначено сім категорій посад державних службовців, в залежності від яких встановлювались ранги державних службовців. Посади військовослужбовців, працівників органів внутрішніх справ, прокуратури, які мають спеціальні звання, журналісти державних та комунальних засобів інформації, наукових працівників державних наукових установ, виборні і відповідальні посади в партійних, комсомольських, профспілкових організаціях не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Тому періоди на зазначених посадах не можуть бути зараховані до 20 річного стажу державних службовців, який дає право на одержання пенсії державного службовця незалежно від місця роботи на час звернення. За даними трудової книжки, стаж позивача на посадах віднесених до категорій державної служби складає 16 років 3 місяці. Станом на 1.05.16 р. позивач не займав посади державного службовця. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, відповідно до абз.5 п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Враховуючи, вище викладене підстави для призначення пенсії на підставі заяви від 28.12.2017 року відсутні.

Не погоджуючись з такою позицією суб'єкта владних повноважень позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

01.05.2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" вiд 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Пунктами 10 - 12 Прикiнцевих та перехiдних положень зазначеного Закону встановлено умови, за яких державні службовці мають право на призначення пенсії за нормами Закону «Про державну службу».

Так, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 pоків стажу на посадах, вiднесених до вiдповiдних категорiй посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Вiдомостi Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 iз наступними змiнами) та актами Кабiнету Miнicтрів України, зберiгаєrься право на призначення пенсiї вiдповiдно до cтатті 37 Закону України "Про державну службу" (Вiдомостi Bepxoвної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 iз наступними змiнами) у порядку, визначеному для осiб, якi мають не менш як 20 pоків стажу роботи на посадах, вiднесених до категорiй посад державних службовцiв.

Із аналізу наведених норм видно, що право на призначення пенсії вiдповiдно до cтатті 37 Закону України "Про державну службу", мають особи:

- які станом на 1.05.2016 р. займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами КМ України;

- які станом на 1.05.2016 р. мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами КМ України.

Так, частиною другою статті 25 Закону України "Про державну службу" вiд 16.12.1993 року установлювались такі категорії посад державних службовцiв:

- перша категорія: посади перших заступникiв міністрів, керiвникiв центральних opгaнів виконавчої влади, якi не є членами Уряду України, їx перших заступникiв, голiв та членiв державних колегiальних opганів, Постiйного Представника Президента України в Автономнiй Республiцi Крим, голiв обласних, Київської та Севастопольської мiських державних адмiнiстрацiй, керiвникiв Адмiнiстрацiї Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступникiв керiвникiв Адмiнiстрацiї Президента України, Апарату Верховної Ради України, iншi прирiвнянi до них посади;

- друга категорiя : посади керiвникiв ceкpeтapiaтів комітетів Верховної Ради України, структурних пiдроздiлiв Адмiнiстрацiї Президента України, Апарату Верховної Ради України, Cекретаріату Кабiнету Miнicтpiв України, радникiв та помiчникiв Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем'єр-мiнiстра України, заступникiв Miнiстpiв, заступникiв iнших керiвникiв центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постiйного Представника Президента України в Автономнiй Республiцi Крим, перших заступникiв голiв обласних, Київської та Севастопольської мiських державних адмiнiстрацiй та iншi прирiвнянi до них посади;

- третя категорiя : посади заступникiв керiвникiв структур них пiдроздiлiв, завiдувачiв ceкторів, головних спецiалiстiв, експертiв, консультантiв Адмiнiстрацiї Президента України, Апарату Верховної Ради України i Ceкретаріату Кабiнету Miністрів України, заступникiв Постiйного Представника Президента України в Автономнiй Республiцi Крим, заступникiв голiв обласних, Київської та Севастопольської мiських державних адмiнiстрацiй, а також голiв районних, районних у місті Києвi та Севастополi державних адмiнiстрацiй, начальникiв управлiнь, самостiйних вiддiлiв у складi міністерств та iнших центральних органів виконавчої влади, державних колегiальних opганів, iншi прирiвнянi до них посади;

- четверта категорiя : посади спецiалiстiв Адмiнiстрацiї Президента України, Апарату Верховної Ради України i Ceкpeтapiaту Кабiнету Miнicтpiв України, заступникiв начальникiв управлiнь, самостiйних вiддiлiв (пiдвiддiлiв) мiнicтерсв та iнших центральних opганів виконавчої влади, державних колегiальних opганів, керiвникiв управлiнь, вiддiлiв, служб обласних, Київської та Севастопольської мiських державних адмiнiстрацiй, iншi прирiвнянi до них посади;

- п'ята категорiя : посади спецiалicтiв Miнicтepcтв, iнших центральних opганів виконавчої влади, держав них колегiальних органів, заступникiв голiв районних, районних у містах Києвi та Севастополi державних адмiнiстрацiй, заступникiв керiвникiв управлiнь, вiддiлiв, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адмiнiстрацiй, спецiалiстiв апарату цих адмiнiстрацiй, iншi прирівняні до них посади;

- шоста категорiя: посади керiвникiв управлiнь, вiддiлiв, служб районних, районних у містах Києвi та Севастополi державних адмiнiстрацiй, спецiалiсти управлiнь, вiддiлiв, служб обласних, Київської та Севастопольської мiських державних адмiнiстрацiй, iншi прирiвнянi до них посади;

- сьома категорiя: посади спецiалiстiв районних, районних у містах Києвi та Севастополi державних адмiнiстрацiй, їx управлiнь i вiддiлiв, iншi прирiвнянi до них посади.

Вiднесення iснуючих посад державних службовцiв, не перелiчених у цiй статтi, а також вiднесення до вiдповiдної категорії нових посад державних слvжбовцiв проводиться Кабiнетом Miністрів України за погодженням з вiдповiдним державним органом.

Постановою Кабiнету Miнicтpiв України № 622 вiд 14.09.2016 р. "Деякi питання пенсiйного забезпечення окремих категорiй осiб", визначено порядок призначення таких пенсiй (далі - Порядок №622, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, із положень пунктів 1- 3 Порядку №622, випливає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу", на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу":

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:

- чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.;

- жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, вiдповiдно до дiючих законодавчих актів, пенсiї державним службовцям призначаються вiдповiдно до Закону №889 за умов: досягнення ними пенсійного віку, наявностi вiдповiдного страхового стажу (35 pоків для чоловiкiв) тa, не менше нiж 20 pоків стажу на посадах, вiднесених до вiдповiдних категорiй посад державної служби, визначених статтею 24 Закону №3723 та актами Кабiнету Miнicтpiв Укрaїни незалежно вiд факту роботи на державнiй службi станом на 1 травня 2016 року.

Так, посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби, визначались Порядком обчислення стажу державної служби затвердженим Постановою Кабiнету Miнicтpiв України вiд 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок №283).

Пунктом 3 Порядку №283 визначено, що до стажу державної служби включається також час роботи: в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункт 3 Положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. № 1049, яким встановлено, що до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується: стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України.

Отже, щодо зарахування до стажу державної служби періодів роботи в комсомольських органах, то Порядком обчислення стажу державної служби передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи в організаціях, названих абзацом 4 п.3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 20.12.93 р. №1049, у якому йдеться про стаж роботи в організаціях (крім роботи в кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст.118 КЗпП України, а саме: партійних, профспілкових та комсомольських.

Згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України від 03.06.1994 №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Таким чином, законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24 жовтня 1990 року.

Разом з цим, оцінюючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій про відмову у зарахуванні певного стажу роботи в райкомах комсомолу, суд зазначає про наступне.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації)

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи:

- документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

- для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року ( додатки 1,3 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам;

Особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік) (п. 2.9 Порядку №22-1 ).

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку 22-1).

Отже, як зазначалось вище, саме орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою, за наслідком чого приймає рішення (про призначення або про відмову у призначені пенсії), яке може бути оскаржено.

Так, судом встановлено, що 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Іллінецького ОУПФ України Вінницької області з заявою, у якій повідомив, що управлінням Пенсійного фонду в Оратівському районі йому безпідставно відмовлено в призначенні пенсії державного службовця через не зарахування стажу роботи на відповідальних посадах у комсомольських та партійних органах в період з 1979 по 1988 роки та просив призначити пенсію державного службовця.

Суд звертає увагу, що позивач оскаржує дії щодо не зарахування відповідного стажу, при цьому зміст самого звернення заявника не свідчить про те, що ставиться питання про необхідність зарахування стажу у комсомольських та партійних органах в період з 1979 по 1988 роки. У поданій позивачем до відповідача заяві йдеться про призначення пенсії державного службовця.

Окрім того, як видно із відповіді управління від 17.01.2018 р. за вих. №П-4-03 з неї не випливає, що позивачу відмовлено саме в зарахуванні відповідного стажу.

Більш того, суд акцентує увагу на тому, що Порядком № 22-1 затверджено форму заяви про призначення пенсій, яка містить вимоги щодо її заповнення та необхідність зазначення певної інформації про особу, яка з такою звертається і визначено перелік документів, які мають додаватись до неї.

Однак, заява позивача від 28.12.2017 р. подана у довільній формі, яка не є тотожною за змістом заяви, форма якої затверджена Порядком № 22-1 та не відповідає вимогам останньої. Також, позивачем не додано до заяви, документів перелік, яких визначено Порядком №22-1.

У своєму листі від 17.01.2018 р. за вих. №П-4-03, управління акцентує увагу, на тому, що днем звернення вважається день прийняття органом, що призначає пенсію заяви з усіма необхідними документами.

При цьому, як зазначалось вище, особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також перелік одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Таких доказів прийняття заяви суду не надано.

Окремо слід вказати, що самі по собі дії щодо не призначення пенсії державного службовця не порушують права, свободи та інтереси позивача, адже не мають юридичного наслідку, а відтак не створюють підстав для їх захисту.

Юридичним наслідком у цьому випадку є (або могло б бути за наявності) прийняте рішення про відмову у призначені/перерахунку пенсії, в межах дослідження якого суд надає оцінку правомірності дій суб'єкта владних повноважень. Проте, таке рішення суду не надано та воно не є предметом оскарження.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, відсутність заяви, затвердженої форми, яка є підставою для призначення пенсії та рішення, прийнятого за наслідком розгляду такої, а також те, що самі по собі дії відповідача не порушують права, свободи та інтересів позивача, адже не тягнуть за собою правових наслідків, відсутні підстави для задоволення позову в досліджуваній частині.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині вимог про зобов'язання здійснити зарахування до стажу державної служби роботу в райкомах комсомолу та компартії, суд зазначає про наступне.

Як зазначалось вище, саме до повноважень органу віднесено вирішення питання щодо призначення пенсії, шляхом прийняття відповідних рішень за наслідком розгляду поданої заяви та доданих до неї документів. Відтак, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб'єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Дискреційні повноваження, насамперед, це сукупність прав і обов'язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням дискреційних повноважень є закон і справедливість.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив порядок розгляду питань про призначення пенсій та обов'язковість прийняття відповідного рішення, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такої процедури та за відсутності відповідного рішення зобов'язувати суб'єкта владних повноважень здійснювати зарахування до стажу державної служби роботу на зазначених у позові посадах та фактично підміняти державний орган. Окрім того, суд вкотре наголошує, що орган пенсійного фонду приймає рішення щодо призначення відповідної пенсії виключно на підставі заяви та додатково поданих до неї документів, що позивачем не зроблено. Принаймні доказів такого суду не надано. Відтак, в задоволені позову в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб'єктом владних повноважень у разі відмови у задоволенні позову - судовий збір не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:ОСОБА_1 АДРЕСА_1

Відповідач: Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (Соборна, 27, м. Іллінці, Вінницька область)

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна