Справа № 281/3439/14-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2018 року

Київ

справа № 281/3439/14-а

адміністративне провадження № 9901/4/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради міста Житомира, Комунальної установи "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Житомирської обласної ради про визнання дій незаконними та зобов'язання провести перерахунок і виплату коштів за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради міста Житомира на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області у складі судді Нечуй Б.П. від 11 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Моніча Б.С., Капустинського М.М., Охрімчук І.Г. від 11 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради міста Житомира (далі - УПСЗН Богунської районної ради міста Житомира) у порядку, встановленому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення з заявою; далі - КАС України), звернулося до суду із заявою про зміну порядку і способу виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 2 червня 2015 року.

На обґрунтування заяви зазначило, що постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 2 червня 2015 року, зокрема, зобов'язано УПСЗН Богунської районної ради міста Житомира виплатити ОСОБА_2 доплату до заробітної плати, передбачену статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідна доплата нарахована, але виплатити суму неможливо через відсутність коштів. Для виконання судового рішення необхідно змінити спосіб виконання із зобов'язання виплатити на стягнення нарахованої суми.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року, у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення, передбачені статтею 263 КАС України, відсутні, оскільки суд не може встановити в такому порядку новий спосіб захисту порушеного права.

Не погоджуючись з рішенням суду першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, УПСЗН Богунської районної ради міста Житомира звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року та відмовити у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що у 2014, 2016 та 2017 роках Міністерству соціальної політики кошти на виконання судових рішень не виділялись. Відповідно до положення статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішень суду, боржником в яких є управління. При цьому, УПСЗН Богунської районної ради міста Житомира є розпорядником бюджетних коштів за окремими бюджетними програмами із соціального захисту населення, утримується виключно за рахунок бюджетних коштів і не має у розпорядженні власних коштів. Таким чином, єдиний спосіб виконати судове рішення - це змінити спосіб його виконання із зобов'язання виплатити кошти на стягнення коштів на користь стягувача, яке буде підлягати примусовому виконанню органами державної казначейської служби.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої та апеляційної інстанції відповідають, а викладені в касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України та статтею 14 КАС України встановлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

З огляду на наведене, встановлені судами обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум буде здійснена Управлінням після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Посилання Управління на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання вчинити дії чи стягнення з нього коштів).

Для відновлення права ОСОБА_2 щодо виплати доплати до заробітної плати, передбаченої статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» судом прийнято постанову про зобов'язання УПСЗН Богунської районної ради міста Житомира нарахувати та виплатити таку доплату у встановленому законом розмірі, що відповідало заявленим позовним вимогам. Розрахунок належної позивачу доплати до заробітної плати судом не здійснювався, тому змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначену доплату на стягнення конкретної суми цієї доплати, буде змінено постанову по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви УПСЗН Богунської районної ради міста Житомира, оскільки зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу Пенсійного фонду України здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2014 року у справі № 21-394а14, Верховним Судом у постанові від 30 січня 2018 року у справі № 281/1820/14-а.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини "Воротнікова проти України" (№ 1225/02) зазначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради міста Житомира залишити без задоволення.

Постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суд від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко