Справа № 357/11370/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Троян Н.М., Твердохліб В.А.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області про визнання неправомірним та скасування рішення субєкта владних повноважень,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області про визнання незаконни та скасування рішення відповідача від 08 серпня 2017 року №92 «Про від'єднання будинків від централізованого опалення по АДРЕСА_1

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задвольнити в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 липня 2017 року комісією з питань землекористування та регулювання земельних відносин, житлово-комунального господарства при Виконавчому комітеті Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, утвореної рішенням виконкому від 15.12.2015 року №4, проведено обстеження будинків по вул. Івана Котляревського 4,7,8,14 та по вул. Івана Богуна 5,23,27 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, про що складено відповідний акт.

Згідно акту перевірки, комісією виявлено, що у зв'язку із переведенням квартир на індивідуальне опалення в будинках по вул. Івана Котляревського 4, 7, 8, 14 та по вул. Івана Богуна 5, 23, 27 в м. Узин залишились поодинокі квартири, які опалюються централізовано. Надання послуг з централізованого опалення для цих будинків призводить до непродуктивних втрат тепла у магістральних та внутрішньо будинкових мережах, що в свою чергу призводить до неякісного надання послуг теплопостачання іншим споживачам послуг.

07.08.2017 року до Узинської міської ради надійшов лист КП «ВУ ЖКГ-1» №07-07/281 щодо надання дозволу на від'єднання будинків по АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення, який мотивовано непродуктивними втратами тепла у магістральних та внутрішньо будинкових мережах будинків, фактичні втрати складають 30%.

08 серпня 2017 року вказане питання було винесено на засідання виконавчого комітету Узинської міської ради, включено до порядку денного під №2 та розглянуто, а саме 14 з 16 членів Виконавчого комітету Узинської міської ради проголосували за від'єднання зазначених будинків від централізованого опалення, що підтверджується протоколом засідання №8 від 08 серпня 2017 року.

Рішенням виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 08 серпня 2017 року за №92 вирішено надати дозвіл про від'єднання будинків від централізованого опалення по АДРЕСА_1, кожен окремо за домовленістю сторін.

Вважаючи зазначене рішення протиправним та таким, що прийнято з порушенням порядку відключення від централізованого опалення житлових будинків, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Разом з тим, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що не передбачено вичерпного переліку повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про теплопостачання», до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, серед іншого, регулювання діяльності субєктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад.

Яв вбачається із матеріалів спраи, до Узинської міської ради надійшов лист КП «ВУ ЖКГ-1» щодо надання дозволу на від'єднання будинків по АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення, який мотивовано непродуктивними втратами тепла у магістральних та внутрішньо будинкових мережах будинків, фактичні втрати складають 30%.

Порушене у листі питання 08 серпня 2017 року було винесено на засідання виконавчого комітету міської ради, включено до порядку денного під №2 та прийнято рішення «Про від'єднання будинків від централізованого опалення по АДРЕСА_1

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що під час прийняття оскаржуваного рішення Виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області діяв у межах наданих йому повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства та у спосіб визначений законом, зокрема, ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Разом з тим, колегія суддів зазначає, відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її справа, свободи та законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його дій, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, тощо.

Отже, обов'язковою умовою для звернення до адміністративного суду повинно бути порушення прав та інтересів фізичної особи відповідним рішенням суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна норма містилась у Кодексі адміністративного судочинства, що діяв у редакції на час виникнення правовідносин, зокрема ст.2 Закону.

За змістом ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Отже, згідно з вищевказаними нормами права особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, у даній адміністративній справі насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивачки з боку відповідача внаслідок прийняття оскаржуваних рішень.

Аналогічна позиція підтверджується і змістом окремих рішень Конституційного Суду України, зокрема, рішення № 6-рп/1997 від 25 листопада 1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України та рішення № 9-рп/1997 від 25 грудня 1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України. Зі змісту вказаних рішень Конституційного Суду України випливає, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Колегія суддів вважає, що позивач не надала доказів порушення його прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 звернувся до суду як фізична особа, а не як посадова чи службова особа - працівник виконавчого комітету Узинської міської ради. Дана обставина підтверджується позовною заявою.

Позивач не є мешканцем будинків щодо яких прийнято рішення «Про від'єднання будинків від централізованого опалення по АДРЕСА_1», а тому його інтереси даним рішенням, як фізичної особи, не чіпаються.

Посилання апелянта на ту обставину, що він є членом Виконавчого комітету Узинської міської ради ніякого відношення до даного позову не маєть, оскільки, як зазначено судом вище, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом як фізична особа, а не як посадова чи службова особа.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення Виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 08 серпня 2017 року №92 «Про від'єднання будинків від централізованого опалення по вул. Івана Котляревського, 4, 7, 8, 14 по вул. Івана Богуна 5, 23, 27 м. Узин».

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя- доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Твердохліб В.А.

Повний текст виготовлено: 21 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Твердохліб В.А.