Справа № 825/415/18
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Чернігів Справа № 825/415/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Вершняк Л.Л.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Тепло-Монтаж» до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Тепло-Монтаж» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління ДФС у Чернігівській області ОСОБА_3 від 17.01.2018 № 69 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Тепло-Монтаж» (код ЄДПРОУ 36655008)».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу порушено норми Податкового кодексу України, оскільки підстава для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка зазначена в наказі, не передбачена підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Вказує, що оскаржуваний наказ був вручений представнику підприємства лише 19.01.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з метою підтвердження господарсько-правових взаємовідносин позивача з ПП «Інтера Актив», ТОВ «Велвіт Девелопмент», ТОВ «Авалонг» та ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» позивачу направлялися відповідні запити, однак ним документи було надано не в повному обсязі, а тому було призначено документальну позапланову виїзну перевірку. Крім того, вказує, що представник ПП «Тепло-Монтаж», розписавшись у направленні на перевірку про предявлення йому направлення та вручення копії наказу, фактично допустив контролюючий орган до проведення перевірки.

Представником позивача було надано відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач не допустив представника Головного управління ДФС у Чернігівській області до проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Також зазначив, що відповідач в оскаржуваному наказі не визначив підстави для призначення документальної позапланової виїзної перевірки, а на запити контролюючого органу були надані первинні документи, що складені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також вказує, що оскаржуваний наказ не містить реквізитів субєкта господарювання, а саме юридичної адреси та фактичного місця проведення діяльності.

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

13.09.2017 Головним управлінням ДФС у Чернігівській області у звязку з виявленням фактів, що свідчать про недостовірність визначення позивачем даних по взаємовідносинах з ПП «Інтера Актив», що містяться у податковій декларації з ПДВ за липень 2017 року було надіслано позивачу запит № 4512/10/25-01-14-06-06 про надання пояснень та належним чином завірених копій документів, що підтверджують господарсько-правові взаємовідносини з ПП «Інтера Актив» за червень 2017 року, а саме: контракти (договори), повязані з придбанням, реалізацією, поставкою, купівлею-продажем «робіт» та додатки до них; додаткові угоди, що укладались до контрактів (договорів), зміни та доповнення; як здійснювалось замовлення робіт у контрагента: форма замовлення, спосіб передачі реквізитів/контрактних даних; документи, які підтверджують виконання договорів або наявність яких є обовязковою згідно зі змістом контракту (договору) (звіт виконавця, акт виконаних робіт, рахунки-фактури тощо), інші дані, що свідчать про реальність здійснюваних операцій; зазначити інформацію, де територіально та у який період відбувалося виконання контрагентом робіт та із залученням яких саме ресурсів; в якому вигляді відбувалося закріплення результатів послуг/робіт (складання певних документів. звітів); фінансово-господарські документи, що підтверджують сплату коштів (платіжні доручення, виписки банківських установ, прибуткові та видаткові касові ордери, чеки РРО тощо); оборотно-сальдові відомості та інші документи щодо відображення в бухгалтерському обліку господарських операцій; інші документи, що стосуються зазначених взаємовідносин (а.с. 23).

Аналогічний за змістом запит відповідачем було надіслано позивачу 28.09.2017 за № 4877/10/25-01-14-06-06 по взаємовідносинах з ТОВ «Велвіт Девелопмент» за червень 2017 року, ТОВ «Авалонг» за червень 2017 року, ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» за липень 2017 року (а.с. 25).

На запит відповідача від 13.09.2017 № 4512/10/25-01-14-06-06 позивачем було надіслано лист від 09.10.2017 № 265, в якому зазначено, що між ПП «Тепло-Монтаж» та ПП «Інтера Актив» було укладено договір на виконання робіт по виготовленню та обробці деталей систем газового захисту трансформатора поперечного регулювання ОДТНП-92 000/110-У1 та автотрансформатора АОДЦТН-333 000/750/330-У1 № 06/06-17 від 02.01.2017, а також надано копії самого договору, додаткових угод, актів виконаних робіт, платіжних доручень, податкових накладних, листа про зміну призначення платежу, оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631 (а.с. 27).

Також, на запит податкового органу від 28.09.2017 № 4877/10/25-01-14-06-06 позивачем було направлено договори субпідряду на виконання окремих видів і комплексів робіт, оборотно-сальдові відомості, акти виконаних робіт, податкові накладні, платіжні доручення, рахунки на оплату та лист про зміну призначення платежу по взаємовідносинах з ТОВ «Велвіт Девелопмент», з ТОВ «Авалонг» та ТОВ «Самміт-Агро-Трейд», про що свідчать листи від 31.10.2017 № 281, № 282, № 284 (а.с. 28, 29, 30).

В подальшому, в звязку з ненаданням позивачем в повному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на обовязковий письмовий запит ГУ ДФС у Чернігівській області, керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 та статтею 82 Податкового кодексу України відповідачем було прийнято наказ від 17.01.2018 № 69 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Тепло-Монтаж» (код ЄДПРОУ 36655008)» тривалістю 5 робочих днів з 18.01.2018 (а.с. 113).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, повязану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Праву податкового органу кореспондує передбачений підпунктом 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України обов'язок платника податків подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Так, згідно пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Згідно пунктів 1, 3 абзацу третього пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Слід зазначити, що необхідність у формуванні і складенні запитів пов'язується з тим, що за результатами проведеного аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення позивачем даних по взаємовідносинах зі своїми контрагентами та про недотримання їм норм підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.3 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до приписів пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється з підстави виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.4 статті 74 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відтак, зі змісту наведених положень вбачається, що документальна позапланова перевірка здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби та можлива за одночасної наявності таких двох умов: 1) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 2) якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З аналізу зазначених норм та змісту наказу від 17.01.2018 № 69, судом встановлено відсутність у контролюючого органу підстав, які надають податковому органу право проводити перевірку у відповідності до вказаного у наказі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Зокрема, відповідачем не надано суду доказів наявності недостовірних даних, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платником податків, а також не встановлено та не доведено факту неподання позивачем документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу, оскільки позивачем на вимогу відповідача були надані документи, що підтверджують господарсько-правові відносини з кожним з контрагентів.

Не зазначено про ці обставини і в оспорюваному позивачем наказі.

При цьому, суд зазначає, що посилання виключно на норми Закону без зазначення підстав, визначених у них, свідчить про порушення порядку призначення перевірки та прийняття наказу.

Верховний Суд України у своєму висновку у справі 21-425а14, викладеному у постанові від 27.01.2015, зазначив, що аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Також судом при розгляді даної справи враховано, що відповідачем не було надано суду обґрунтованих пояснень щодо обставин, які перешкоджали витребувати у позивача документи, що зазначені в листі від 22.01.2017 № 671/10/25-01-14-06-06 до винесення наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки (а.с. 100).

Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що наказ не є результатом реалізації субєктом владних повноважень своєї компетенції, який може бути обєктом судового оскарження, з огляду на наступне.

Так, встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Отже, в разі призначення документальної позапланової виїзної перевірки платник податків має право оскаржувати відповідні рішення (в тому числі накази про призначення перевірки), дії або бездіяльність контролюючого органу незалежно від того, чи фактично здійснено таку перевірку.

Посилання представника позивача, як на підставу своїх вимог, на несвоєчасне вручення необхідних документів на проведення перевірки, недопуск посадових осіб до такої перевірки, судом не приймаються до уваги, оскільки дані обставини не входять до предмету доказування у даній справі.

Відтак, суд дійшов висновку, що наказ начальника Головного управління ДФС у Чернігівській області ОСОБА_3 від 17.01.2018 № 69 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Тепло-Монтаж» (код ЄДПРОУ 36655008)» є необґрунтованим, адже платником податків було надано контролюючому органу необхідні документи, а посилання відповідача на не надання в повному обсязі пояснень та їх документального підтвердження судом не приймаються до уваги, оскільки у письмових запитах не вказано конкретного переліку документів, які були додатково необхідні для підтвердження правовідносин позивача з його контрагентами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління ДФС у Чернігівській області ОСОБА_3 від 17.01.2018 № 69 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Тепло-Монтаж» (код ЄДПРОУ 36655008)».

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов Приватного підприємства «Тепло-Монтаж» підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь Приватного підприємства «Тепло-Монтаж» підлягають стягненню здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства «Тепло-Монтаж» (вул. П. Морачевського, 14, м. Чернігів, 14021, ) до Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, Чернігів, 14000, ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління ДФС у Чернігівській області ОСОБА_3 від 17.01.2018 № 69 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Тепло-Монтаж»».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь Приватного підприємства «Тепло-Монтаж» судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.02.2018.

Суддя Н.М. Баргаміна