Справа № 415/1185/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2018 року

м. Київ

К/9901/14547/18

№415/1185/16-а

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.12.2016р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області в якому, просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії у розмірі 90 % місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області від 18.02.2016р. № 18-96 вих.-16; скасувати рішення відповідача № 29/Т-7 від 22.02.2016р. щодо відмови у перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача здійснити, починаючи з грудня 2015 року перерахунок призначеної йому пенсії у розмірі 90 % від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області від 18.02.2016р. № 18-96 вих.-16, без обмеження її максимального розміру та виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з грудня 2015 року (а.с.2-5).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що новий порядок призначення, виплати та перерахунку пенсії встановлений Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015р. не поширюється на пенсіонерів яким пенсія призначена до набрання ним и чинності.

Позивач вважає, що при перерахунку йому пенсії підлягає застосуванню положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 22.04.2016р. позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-96 вих.-16 від 18.02.2016р.

Скасовано рішення відповідача № 29/Т-7 від 22.02.2016р. щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії.

Зобов'язано відповідача здійснити, починаючи з грудня 2015 року перерахунок призначеної позивачу пенсії у розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області №18-96 вих.-16 від 18.02.2016р., без обмеження її максимального розміру. Зобов'язано відповідача виплатити недоплачену різницю пенсії між фактично отриманою позивачем та перерахованої за період з грудня 2015 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.12.2016р. скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що перерахунок призначеної йому пенсії має здійснюватися виходячи із норм законодавства, яке було чинним на момент призначення пенсії.

Позивач зазначає, що неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту, який би визначав умови та порядок перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку. (а.с. 130-138).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, на час призначення пенсії позивачу (у вересні 2010 року) підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами тринадцятою, вісімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014р. № 76-VІІI, частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01.01.2015р.

Крім того, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII. Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015р.

Відповідно до частини 13 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Згідно частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

В ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачу з вересня 2010 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».№ 1789-ХІІ (зі змінами, чинними на час призначення пенсії) у розмірі 90 % від суми заробітної плати, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області.

Позивач 19.02.2016р. звернувся до відповідача з завою щодо перерахунку пенсії, виходячи з розрахунку 90% від заробітної плати у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників у грудні 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015р. "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та згідно довідки прокуратури Луганської області № 18-96 вих.-16 від 18.02.2016р. (а.с. 6, 17).

Відповідач листом від 22.02.2016р. № 29/Т-7 відмовив позивачу в перерахунку пенсії, з посиланням на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 -УІІІ від 02.03.2015р., згідно якого з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначається відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України" "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України (а.с. 7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії. Посилання на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є необґрунтованим оскільки нові положення законодавчих актів не застосовуються до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частина 13 і 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. втратила чинність, а на виконання вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. Кабінет Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

Також суд апеляційної інстанцій виходив з того, що відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. в частині перерахунку пенсії втратила чинність, відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії в зв'язку із відсутністю законодавчих підстав для цього, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися також є безпідставним і висновки апеляційного суду не спростовує, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.12.2016р. у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук